Справа №759/7756/22. Провадження №11-кп/824/4555/2023. Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 121 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

09 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_8

за участю сторони захисту - адвоката ОСОБА_9

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком у кримінальному провадженні під № 0000854, внесеному до ЄРДР 14.04.2022 року, ухваленим щодо обвинуваченої:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Києва, з середньою освітою, одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, працюючої в ПрАТ «УФГ» на посаді касира-контролера, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , не судимої, -

яка визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначено їй покарання у виді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Також вирішені питання про долю речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Цим вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнана винуватою в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, поєднаному із стійкою втратою працездатності не менш, як на одну третину.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_7 14.04.2022 року близько 02 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи автоматичну зброю АК-74 № НОМЕР_1 , умисно спричинила ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, що спричинило розлад здоров`я поєднане iз стійкою втратою працездатності не менш, як на одну третину.

Так, 13.04.2022, близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_11 разом зі своїми наглядно знайомими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , знаходились за місцем проживання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , де святкували день народження ОСОБА_14 , розпиваючи при цьому алкогольні напої. Згодом, близько опівночі, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, у зв`язку з закінченням алкогольних напоїв, ОСОБА_12 запропонував поїхати за його місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_4 , з метою продовження святкування дня народження. На зазначену пропозицію всі учасники погодились та на автомобілі марки «Hyundai Tucson» поїхали за місцем проживання ОСОБА_12 .

Перебуваючи на подвір`ї зазначеного будинку, ОСОБА_12 вирішив поїхати та перевірити блокпости, оскільки він являється добровольцем ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей же час, ОСОБА_12 передав ключі від своєї квартири ОСОБА_14 , а його автоматичну зброю АК-74 № НОМЕР_1 з магазином до неї, забрала ОСОБА_7 . Далі, ОСОБА_12 на вищевказаному автомобілі марки «Hyundai Tucson» поїхав перевіряти блокпости, а ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_7 пішли до квартири ОСОБА_12 . Зайшовши до зазначеної квартири, останні в одній з кімнат виявили ОСОБА_10 , який на той момент там тимчасово проживав. Побачивши свого чоловіка ОСОБА_7 , почала наказувати ОСОБА_10 , аби той покинув вищевказану квартиру, проте останній не бажав виконувати вказівку ОСОБА_7 і в ході розмови, між вищевказаними особами виник словесний конфлікт. Вказаний конфлікт та поведінка ОСОБА_7 , викликала в неї раптово виниклу неприязнь, яка в подальшому переросла в умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10

3 метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , близько 02 години 14.04.2022, продовжуючи перебувати в кімнаті зазначеної квартири, знаходячись навпроти свого чоловіка на відстані приблизно півтори метра та утримуючи в обох руках автоматичну зброю АК-74 № НОМЕР_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , зняла запобіжник, відвела затворну раму назад до кінця і відпустила її, надіславши патрон в патронник та здійснила один постріл в напрямку свого чоловіка, в результаті чого влучила йому в праву ногу, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення правої гомілки, відкритого перелому обох кісток правої гомілки, пошкодження судинно-нервового пучка правої гомілки, які призвели до ампутація правої гомілки.

Своїми умисними злочинним діями ОСОБА_7 спричинила ОСОБА_10 наступні тілесні ушкодження: вогнепальне поранення середньої нижньої третини правої гомілки: рвані рани; пошкодження нервово-судинного пучка на рівні середньої нижньої третини правої гомілки, відкриті багатоуламковий перелом обох кісток правої гомілки в середній-нижній третинах з зміщенням уламків, що з`явилося прямим показом до оперативного лікування, а саме ампутації правої гомілки на рівні верхньої третини, яке за ступенем тяжкості відносить до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм постійної втрати загальної працездатності на 60%.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали

Не погодившись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, прокурор Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить: вирок Святошинського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року в частині призначення ОСОБА_7 покарання скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість; ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що звільняючи від відбування покарання ОСОБА_7 суд не навів переконливих доводів на підтвердження прийнятого рішення про можливість виправлення її без відбування покарання.

Вважає, що неможливо погодитись із висновком суду про щире розкаяння обвинуваченої, оскільки під час судового розгляду обвинувачена постійно стверджувала, що зброя у її руках вистрелила самостійно.

Вказує, що судом не враховано, що потерпілий не чинив ніякого опору та не становив загрози компанії з 3 людей, які на нього раптово накинулись і побили, а також, що подія мала місце у комендантський час в умовах воєнного стану в Україні, та обвинувачена, як вона сама підвередила, вживала алкогольні напої у той вечір.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженого вироку, доводів, викладених у апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_6 ; вислухавши доводи прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу за наведених у ній обставин; обвинувачену ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_9 , які заперечували відносно задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просили залишити цей вирок без змін; провівши судові дебати, надавши обвинуваченій ОСОБА_7 останнє слово, вивчивши та перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши й обміркувавши доводи апелянта, - колегія суддів апеляційної інстанції уважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, поєднаному із стійкою втратою працездатності не менш, як на одну третину, за обставин, установлених вироком суду, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і об`єктивно підтверджені зібраними у встановленому порядку доказами, які ретельно досліджені, належно оцінені та детально викладені судом у вироку.

Зазначені висновки суду першої інстанції відповідають фактичним даним, які містяться в наступних зібраних і докладно наведених у вироку джерелах доказів:

- показаннях обвинуваченої ОСОБА_10 , яка свою вину визнала повністю , не заперечила фактичних обставин справи, що вона вночі 14.04.2022 року близько 02 год. 00 хв., приїхала зі своїми знайомими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_4 , в якій проживав їх знайомий ОСОБА_12 , він дав їм ключі від квартири, щоб вони взяли в холодильнику спиртне, поки він в той час їздив та перевіряв блок-пости. Також в цій квартирі в той час жив тимчасово її чоловік ОСОБА_10 . Також ОСОБА_12 дав їй автомат, бо всі чоловіки були п`яні. Зайшовши до квартири, вона пішла до холодильника щоб взяти спиртне, включила світло і почула на свою адресу нецензурну лайку зі сторони ОСОБА_10 , який лежав на дивані в кімнаті у стані сильного алкогольного сп`яніння, побачивши її - він піднявся з дивану та направився до неї, а вона пішла до виходу з кімнати. В цей момент, коли вона виходила з кімнати, то зняла автомат, що висів у неї на плечі через шию, оскільки він був дуже тяжкий, і тоді пролунав постріл, він був випадковий, вона навмисно нічого не натискала, відбувся постріл в сторону. Потім дізналась, що куля потрапила чоловіку у праву гомілку, була апмутація. На даний час її чоловік ОСОБА_10 ні з нею, ні з донькою не спілкується. Пропонували йому допомогу у протезуванні, однак він відмовився. У вчиненому розкаюється;

- рапорті оперативного чергового Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, згідно якого 14.04.2022 року о 03 год. 37 хв. зі служби 102 отримано повідомлення та зареєстровано заяву в ЄО за №21884 про те, що від органів охорони здоров`я надійшла заява про заподіяння потерпілому ОСОБА_10 вогнепального поранення нижньої кінцівки, ампутація правої стопи за місцем скоєння АДРЕСА_5 . /а.с. 36/;

- протоколі огляду місця від 14.04.2022 року, та фото таблиця до нього, де об`єктом огляду якого є земельна ділянка на місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , на якій знаходиться вказаний будинок та вхід до під`їзду будинку АДРЕСА_6 , який здійснюється через вхідні металеві двері, які обладнані домофоном на вхідній рамі дверей до будинку, а також на бетонній підлозі коридору наявні сліди бурого кольору. Надалі на першому поверсі коридору у напрямку квартири АДРЕСА_7 біля сходів також наявні сліди речовини бурого кольору і під час огляду місця події виявлено та вилучено 1 змив речовини бурого кольору з поверхні підлоги в під`їзді №3, які опечатано до паперового конверту /а.с. 37-38, 39-41/;

- протоколі огляду місця від 14.04.2022 року, та фототаблиця до нього, де об`єктом огляду якого є земельна ділянка на місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , де розташований житловий будинок, біля першого під`їзду якого виявлено громадянина ОСОБА_12 , який проживає у вказаному будинку, у квартирі АДРЕСА_7 та на момент огляду знаходився біля під`їзду №1, та був одягнутий у комплект військової форми зеленого кольору з капюшоном і на час ОМП на правому плечі виявлено автоматичну зброю, а саме, автомат АК-74, магазин з патронами в кількості 30 шт., калібр яких 5х45 мм, та серійний номер автомата НОМЕР_3 , який повідомив, що автоматичну зброю він отримав під час працевлаштування до територіальної оборони міста Києва та видав її на підставі добровільної видачі працівникам поліції. Під час ОМП виявлено та вилучено, автоматичну зброю АК-74, коричневий ремінь, зелену наліпку, 36 набоїв 5х45 мм калібру, які були опечатані та поміщені до пакету /а.с. 42-43, 44-46/;

- протоколі огляду місця події від 14.04.2020 року, схемою до протоколу огляду місця події, та фототаблицями до протоколу огляду місця події від 14.04.2022 року, згідно яких було оглянуто квартиру АДРЕСА_8 , де під час огляду квартири було вилучено предмет зовні схожий на гільзу від кулі калібру 5х45 з маркуванням» 270х84», предмети зовні схожі на патрони калібру 5,45 з маркуванням « 270х84», змив речовини бурого кольору з підлоги в кімнаті № 2 /а.с. 47-48, 49, 50-54/;

- копії паспорта потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з відміткою про розірвання шлюбу з ОСОБА_15 на підставі рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 27.03.2016 року /а.с.55/;

- протоколі проведення слідчого експерименту від 27.06.2022 року та додатки до протоколу (відеодиск), за участю потерпілого ОСОБА_10 , згідно якого останній при проведенні слідчого експерименту в присутності понятих розповів про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме, в ніч з 13 на 14 квітня 2022 року, коли він перебував в одній із кімнат в квартирі АДРЕСА_8 , до кімнати зайшла його дружина з трьома невідомими йому чоловіками, при цьому у ОСОБА_7 в руках був автомат АК-74. Коли вона тримала автомат, вона зняла запобіжник, допустила патрон в патронник. Це все він не бачив, а відчув за характерним звуком, що пролунав вистріл та йому було заподіяно тілесні ушкодження. Ніхто інший не зміг цього зробити, так як один із чоловіків стояв поряд ОСОБА_7 , а інші два біля дверей /а.с. 56-57, 58/;

- висновку судово-медичної експертизи №042-492-2022 від 14.06.2022 року /а.с. 62-68/;

- висновку балістичної експертизи зброї №СЕ-19/111-22/10791-БЛ від 16.06.2022 року, та фото таблицями до висновку /а.с. 70-77/;

- стенограмі аудіозапису КНП « Центр ЕМД та МК», копій карток виклику швидкої медичної допомоги згідно яких було отримано виклик, що 14.04.2022 року за адресою АДРЕСА_4 , ОСОБА_10 отримав вогнепальне поранення /а.с.85-87/;

- копії аудіо запису на спеціальну лінію «102» з телефону НОМЕР_4 14.04.2022 року за адресою АДРЕСА_4 /а.с. 94-95/.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України, - є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок у наведеній його частині, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів - не виявлено.

Щодо доводів прокурора про необґрунтоване застосування судом першої інстанції ст. 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченій, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (в редакції від 6 листопада 2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, врахував що, злочин, вчинений ОСОБА_7 відноситься до тяжких злочинів, проте враховував і дані про особу винної, яка раніше не судима, не одружена, на утриманні має малолітню дитину 2016 року народження, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про її осудність, має місце реєстрації та проживання, поведінку потерпілого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд визнав необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, призначити їй покарання у виді п`яти років позбавлення волі із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Приймаючи до уваги наведені у вироку мотиви призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів знаходить їх обґрунтованими та такими, що дозволяють зробити висновок про те, що призначене обвинуваченій покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення та особі винної, а тому, незважаючи на доводи апеляційної скарги прокурора, це покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок м`якості, при тому, що прокурор просить призначити обвинуваченій покарання у виді семи років позбавлення волі.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що він не погоджується із висновком суду про наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме щирого каяття, є необґрунтованими та слід зауважити на наступному.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 березня 2018 року у справі №759/7784/15-к, розкаяння не повинно носити формальний характер. Окрім визнання особою факту вчинення злочину, каяття передбачає, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 визнала повністю свою вину, щиро розкаялася. Крім того, у судовому засіданні обвинувачена долучила чек, який підтверджує, що остання допомагає матеріально потерпілому.

Разом з цим, суд враховує, що у обвинуваченої на утриманні є малолітня дитина, яка проживає із нею та потребує її догляду.

Виходячи з наведеного, а також вимог, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, в тому числі про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 не вбачає законних підстав для скасування вироку суду, з підстав звільнення обвинуваченої від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України, та ухвалення нового вироку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний і обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів - не виявлено.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним вирок Святошинського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 3, 420 ч. 1 п. 2, ч. 2 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4