Справа № 642/354/23
Провадження 1-кс/642/279/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року суддя Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 про самовідвід, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, старшого лейтенанта ДБР ОСОБА_4 про проведення обшуку.

Як вбачається з клопотання, слідчий просить надати дозвіл групі слідчих та групі прокурорів у кримінальному провадженні №0000285 від 23.04.2022 на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 .

Системою автоматичного визначення судді вказане клопотання розподілене слідчому судді ОСОБА_3 .

Слідчим суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід по даному кримінальному провадженню за п.3 ч.1 ст.76 КПК України, у зв`язку із тим, що у даному клопотанні слідчий просить надати дозвіл на обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , який є чоловіком ОСОБА_6 , остання у період з 01.07.2019р. по 15.06.2021р. працювала помічником судді ОСОБА_3 , що може поставити під сумнів неупередженість та законність дій судді під час розгляду даного клопотання.

Пунктами 3, 4 частини 1 ст.76 КПК України встановлено, що слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як зазначив Європейський суд у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Основним завданням суду, як органу державної влади, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону № 2453-VI).

Вимогами Закону № 2453-УІ передбачено, що судді зобов`язані своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядали і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (пункт 1 частини четвертої статті 54 цього Закону).

Частина 1 ст. 75 КПК України містить перелік обставин, які унеможливлюють участь судді у кримінальному провадженні, пунктом 4 якої передбачені інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

При розгляді заяви про відвід, суд виходить з суб`єктивної оцінки стороною у справі щодо дій головуючого судді. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, заява про відвід судді має бути задоволена, якщо сторона має сумнів у безсторонності останнього, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Суд враховує зокрема, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IY, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права " ... якщо до складу суду існують сумніви в безпристрасності і справедливості, то такий суд повинен заявити самовідвід. Кожен суддя, у відносинах безпристрасності, якого є сумніви, повинен вийти із складу суду, розглядаючи справу. Інакше є недовіра" (Пьєрсак проти Бельгії, "Лангбергер проти Швеції". Критерії правової впевненості у справедливому розгляді судових справ підтверджені також у справі "Барановський проти Польщі №12718/87" та рішення у справі "Стіл проти Сполученого королівства" від 23.09.98 року.

Близька родичка особи, у якої слідчий має намір провести обшук, раніше працювала помічником судді ОСОБА_3 .

Таким чином, у стороннього спостерігача може скластися думка щодо упередженого розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею ОСОБА_3 , а також можуть виникнути сумніви у законності дій судді.

З метою недопущення під час розгляду кримінального провадження обставин, які можуть викликати сумніви в неупередженості судді, з метою гарантування об`єктивності правосуддя, з ціллю підвищення довіри до суду, суд прийшов до переконання, що заява про самовідвід слідчого судді підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 76, 81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.

Відвести слідчого суддю Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 від розгляду клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві старшого лейтенанта ДБР ОСОБА_4 про проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000285 від 23.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, справа №642/354/23.

Матеріали справи №642/354/23 (провадження №1-кс/642/271/24) передати до канцелярії суду на повторний автоматичний розподіл у порядку, визначеному ст. 35 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1