Справа №: 343/3098/23
Провадження №: 1-кп/343/25/24
У Х В А Л А

про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

06 лютого 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження №1-кп/0343/25/24, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України,

з участю : прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області знаходиться кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Ухвалою про призначення судового розгляду Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14.12.2023 щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , закінчується о 14.30 год. 12 лютого 2024 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого (розбої), та з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану.

Ухвалою суду від 14.12.2023 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід тримання під вартою до 14 год. 30 хв. 12.02.2024.

Судовий розгляд кримінального провадження триває, докази у повному об`ємі не досліджено, ризики, передбачені п. п. 1 і 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, не зменшились та продовжують існувати на даний час.

Зокрема, встановлено ризики того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають

істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин є підстави для продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,оскільки запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу не можливо.

Зокрема, особисте зобов`язання, застава і домашній арешт не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, осіб, які б викликали довіру та поручились за виконання ним покладених обов`язків, немає, і, крім цього, йому відоме місце проживання більшості свідків.

Потерпіла ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явилась, хоч про час та місце його проведення була повідомлена у встановленому Законом порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 , та його захисник адвокат ОСОБА_5 , заперечили щодо задоволення поданого клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважають його необґрунтованим та безпідставним. Просили обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ОСОБА_3 , наміру ухилятися від суду не має, впливати на потерпілу та свідків не буде, та буде з`являтися в судові засідання.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 , слід продовжити термін тримання під вартою з наступних підстав:

Згідно із ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

В силу вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних

зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні поданого клопотання прокурора суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, ст. 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 "Про взяття під варту до суду" вказує, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Судом встановлено, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , закінчується 12 лютого 2024 року, однак судове провадження по кримінальному провадженню не закінчено і потребує часу для розгляду, тому строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не зменшились.

Підставами вважати, що ОСОБА_3 може спробувати переховуватися від суду є те, що він вчинив злочин, за який, відповідно до КК України передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна , усвідомлює неминучість покарання за нього у випадку доведення його винуватості.

Підставами вважати, що ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілу є те, що вони проживають в одному населеному пункті. ОСОБА_3 відомі її анкетні дані, що може спонукати його незаконно впливати на неї.

Підставами вважати, що ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є те, що він вчинив злочин, який відноситься до категорії особливо тяжких, тому усвідомлює неминучість покарання за вказане кримінальне правопорушення

ОСОБА_3 в судовому засіданні, ще не допитаний, захисник ОСОБА_5 , після дослідження письмових доказів, попросив оголосити перерву, для вироблення позиції захисту.

Обставини обвинувачення ОСОБА_3 , його вік та стан здоров`я, а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується та соціальне становище (обвинувачений ніде офіційно не працевлаштований), свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.

Застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_7 кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянням, які інкримінується обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, перешкоджати встановленню істини у справі.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність наведених обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу, є неможливим.

Суд вважає, що існують відповідні та достатні підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинуваченим та його захисником не було спростовано доводи прокурора та не було доведено наявність обставин, в разі існування яких, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що обраний запобіжний захід кореспондується з характером суспільного інтересу, а його продовження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, узгоджується з п. 79 рішення у справі "Харченко проти України" від 10.05.2011, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Жоден із інших альтернативних запобіжних заходів не в змозі забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, уникненню ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати та виправдовують його подальше тримання під вартою. Тому суд приходить до висновку, що є достатні підстави для того, щоб клопотання прокурора задоволити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 29, 176-178, 197, 194, 199, 331, 372, 532, 534 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 задоволити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів - до 06 квітня 2024 року включно.

Ухвала в частині продовження строків тримання під вартою діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання ухвали в частині продовження строку тримання під вартою доручити начальнику ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12", якому направити копію даної ухвали.

Контроль за виконанням ухвали в частині продовження строку тримання під вартою покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: