БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1539/23
Провадження № 1-кп/730/6/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000555 від 11.10.2023р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, непрацюючого, судимого вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07.04.2023р. за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту, яке відбув 20 листопада 2023 року, -

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 01 жовтня 2023 року близько 21-00 год. в умовах дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р., затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022р., та продовженого Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022р., затвердженого Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022р., Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022р., затвердженого Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022р., Указом Президента України №341/22 від 17.05.2022р., затвердженого Законом України №2263-ІХ від 22.05.2022р., Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022р., затвердженого Законом України №2500-ІХ від 15.08.2022р., Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022р., затвердженого Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022р., Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023р., затвердженого Законом України №2915-ІХ від 07.02.2023р., Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023р., затвердженого Законом України №3057-ІХ від 02.05.2023р., Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023р., затвердженого Законом України №3275-ІХ від 27.07.2023р., Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023р., затвердженого Законом України №3429-ІХ від 08.11.2023р., перебуваючи біля магазину «Криниця», що за адресою: с. Шаповалівка Борзнянської ОТГ Ніжинського району Чернігівської області, вул. Софії Русової, 39, скориставшись станом алкогольного сп`яніння та неуважністю ОСОБА_5 , який відпочив біля вказаного магазину, таємно від оточуючих шляхом вільного доступу викрав у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung» модель «SM-A305FN/DS» вартістю 3020,00 грн, після чого розпорядився ним на власний розсуд, завдавши ОСОБА_5 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Також, ОСОБА_4 03 жовтня 2023 року в обідній час в умовах дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р., затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022р., та продовженого Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022р., затвердженого Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022р., Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022р., затвердженого Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022р., Указом Президента України №341/22 від 17.05.2022р., затвердженого Законом України №2263-ІХ від 22.05.2022р., Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022р., затвердженого Законом України №2500-ІХ від 15.08.2022р., Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022р., затвердженого Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022р., Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023р., затвердженого Законом України №2915-ІХ від 07.02.2023р., Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023р., затвердженого Законом України №3057-ІХ від 02.05.2023р., Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023р., затвердженого Законом України №3275-ІХ від 27.07.2023р., Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023р., затвердженого Законом України №3429-ІХ від 08.11.2023р., перебуваючи біля магазину «Криниця», що за адресою: АДРЕСА_2 , на задньому сидінні належного ОСОБА_6 автомобіля марки «ВАЗ-2101», д.н.з. НОМЕР_1 , двері якого були незачинені, на задньому сидінні помітив стартер до даного автомобіля виробництва КАТЭК. Пересвідчившись, що біля транспортного засобу на вулиці нікого немає, ОСОБА_4 відкрив задні дверцята автомобіля й повторно таємно викрав зазначений стартер вартістю 1816,33 грн, після чого розпорядився ним на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 матеріальну шкоду у вказаному розмірі,.

Також, ОСОБА_4 04 жовтня 2023 року у вечірній час в умовах дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р., затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022р., та продовженого Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022р., затвердженого Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022р., Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022р., затвердженого Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022р., Указом Президента України №341/22 від 17.05.2022р., затвердженого Законом України №2263-ІХ від 22.05.2022р., Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022р., затвердженого Законом України №2500-ІХ від 15.08.2022р., Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022р., затвердженого Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022р., Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023р., затвердженого Законом України №2915-ІХ від 07.02.2023р., Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023р., затвердженого Законом України №3057-ІХ від 02.05.2023р., Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023р., затвердженого Законом України №3275-ІХ від 27.07.2023р., Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023р., затвердженого Законом України №3429-ІХ від 08.11.2023р., перебуваючи у господарстві свого знайомого ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_3 , помітив у сарайному приміщенні, двері якого були відкриті, бензопилу марки «Stihl MS 180». Переконавшись у відсутності власника домогосподарства, ОСОБА_4 через незачинені двері проник до цього сарайного приміщення, звідки повторно таємно викрав зазначену бензопилу вартістю 5606,34 грн, після чого розпорядився нею на власний розсуд, завдавши ОСОБА_7 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

ОСОБА_4 у судовому засіданні винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і підтвердив обставини викрадення ним 01, 03 та 04 жовтня 2023 року мобільного телефона, стартера й бензопили у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , не заперечує найменування та вартості зазначеного майна потерпілих, які викладені в обвинувальному акті та з якими він добровільно й усвідомлено погоджується. Мобільний телефон продав незнайомому чоловіку за пляшку горілки, а стартер та бензопилу зберігав вдома та видав працівникам поліції, коли ті прибули до нього з приводу розслідування фактів крадіжок. За свої протиправні дії вибачився перед потерпілими, розкаюється в скоєному й просить суворо не карати.

Потерпілі були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи засобами мобільного зв`язку, що підтверджується довідками про доставку SMS-повідомлень, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористались, в наданих заявах просять розглядати справу в їх відсутність, ніяких претензій до ОСОБА_4 не мають, оскільки викрадені речі їм повернуті, покарання обвинуваченому призначити згідно закону (за можливості, не пов`язаного з позбавленням волі).

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому діяннях, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують його особу й стосуються процесуальних витрат та речових доказів.

Заслухавши обвинуваченого, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, суд находить, що винуватість ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, і його дії кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного, позицію потерпілих, матеріали досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, неодружений, є особою працездатного віку, але не працює, отримуючи доход від тимчасових підзаробітків, з 02.04.1998р. перебуває на обліку в лікаря-нарколога КНП «Борзнянська міська лікарня», неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, на час вчинення інкримінованих злочинів є особою, яка має судимість.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Водночас суд не може визнати за пом`якшуючу покарання обвинуваченого обставину добровільне відшкодування завданого збитку, яка зазначена в обвинувальному акті, оскільки викрадені речі були повернуті потерпілим за сприяння правоохоронців в якості речових доказів під час їх вилучення в обвинуваченого та сторонньої особи.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно обвинувального акта відсутні.

Потерпілі в своїх заявах повідомили про відсутність жодних претензій до ОСОБА_4 в зв`язку з отриманням сатисфакції у вигляді повернення викраденого майна; не наполягають на ізоляції обвинуваченого від суспільства.

Згідно досудової доповіді Ніжинського районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській областіризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, в зв`язку з чим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе лише у винятковому випадку.

Таким чином, виходячи з тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушення, наявності декількох пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих покарання обставин, особи винного та його ставлення до вчинених ним діянь, вартості викраденого майна та його повернення потерпілим, їх доброзичливої позиції, висновку уповноваженого органу з питань пробації, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки, на чому орієнтував і держобвинувач у своїй промові.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, дасть можливість перевиховатись без ізоляції від оточуючих, в умовах запровадженого в державі воєнного стану бути потрібним шляхом залучення до виконання суспільно корисних робіт, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Крім того, суд погоджується з позицією прокурора і враховує ту обставину, що призначене вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07.04.2023р. за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді 1 місяця арешту ОСОБА_4 після вчинення нових злочинів, за які наразі засуджується, вже повністю відбув (з 20 жовтня по 20 листопада 2023 року), у зв`язку з чим застосування ст.71 КК України в даній ситуації неможливе, оскільки може призвести до подвійного покарання за одне й те саме діяння, що суперечитиме положенням ст.65 КК України, ст.19 КПК України, ст.4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеною в постанові від 06 грудня 2021 року в справі №243/7758/20 за схожих обставин.

Згідно зі ст.122, 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути 600,00 грн (200х3) в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судово-товарознавчих експертиз.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком суду, з випробуванням з іспитовим строком в 3 (три) роки, поклавши на нього відповідно до ст.76 КК України такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти зазначений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також додатково покласти обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин».

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 600,00 грн в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Речові докази по справі, які знаходяться на відповідальному зберіганні в потерпілих: мобільний телефон марки «Samsung» модель «SM-A305FN/DS» повернути ОСОБА_5 ; стартер до автомобіля «ВАЗ-2101» виробництва КАТЭК повернути ОСОБА_6 ; бензопилу марки «Stihl MS 180» повернути ОСОБА_7 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1