Справа № 304/55/24 Провадження № 1-кс/304/108/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 05 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна,

У С Т А Н О В И В :

прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 05 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про накладення арешту на майно, вилучене 04 січня 2024 року, а саме: тютюнові вироби торгової марки «Compliment Original King Size» в кількості 4 000 пачок; тютюнові вироби торгової марки «Marble Filter Deluxe» в кількості 20 пачок; тютюнові вироби торгової марки «Marvel Blue» в кількості 40 пачок; тютюнові вироби торгової марки «URTA NEO BLACK Slims» в кількості 20 пачок; автомобіль марки «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 26 лютого 2019 року та ключі до автомобіля «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 . Клопотання мотивує тим, що Підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. Підставою для реєстрації кримінального провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань став рапорт детектива ТУ БЕБ у Закарпатській область ОСОБА_4 про самостійне виявлення кримінального правопорушення від 04 січня 2024 року, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена за ч. 1 ст. 204 КК України. Так, згідно з рапортом останнього, громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 здійснює незаконну діяльність щодо придбання, транспортування та зберігання з метою збуту на території м. Свалява та району тютюнових виробів без марок акцизного податку України. У зв`язку з отриманим повідомленням здійснено виїзд та проведено огляд місця події відповідно до ч. 3 ст. 214 та ч. 3 ст. 233 КПК України та дозволу власника транспортного засобу, про що складено протокол огляду місця події від 04 січня 2024 року. За результатами проведеного огляду встановлено, що на паркувальйому майданчику відділення № 1 «Нова пошта» у м. Свалява по вул. Чорновола, 56, знаходиться автомобіль марки «Skoda Оctavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в салоні та багажнику якого знаходилися 8 коробок, у середині яких було виявлене зазначене у прохальній частині клопотання майно, за результатами проведеного огляду було вилучено. Вилучені вищевказані тютюнові вироби є предметом вчинення кримінального правопорушення як такі, що всупереч ч. 4 ст. 14 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв,тютюнових виробів та пального», не позначені марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством. Вилучений автомобіль використовувався для транспортування підакцизних товарів та слугував засобом вчинення кримінального правопорушення, що може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Враховуючи, що вилучені у ході огляду тютюнові вироби без марок акцизного податку, мають доказове значення по даному кримінальному провадженню і можуть бути використані як докази, а також те, що є достатні підстави вважати, що вищезазначені тютюнові вироби у разі не накладення арешту можуть бути приховані, змінені або знищенні, що може перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав у повному обсязі та просив таке задовольнити.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши надані ініціатором клопотання матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 4 ст. 170 цього Кодексу у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як убачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05 січня 2024 року, цього ж дня матеріали досудового розслідування за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 204 КК України.

З наданих ініціатором клопотання матеріалів видно, що підставою для реєстрації кримінального провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань став рапорт детектива ТУ БЕБ у Закарпатській область ОСОБА_4 про самостійне виявлення кримінального правопорушення від 04 січня 2024 року.

Так, згідно з рапортом детектива ТУ БЕБ у Закарпатській область ОСОБА_4 , громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 здійснює незаконну діяльність щодо придбання, транспортування та зберігання з метою збуту на території м. Свалява та району тютюнових виробів без марок акцизного податку України. У зв`язку з отриманим повідомленням здійснено виїзд та проведено огляд місця події відповідно до ч. 3 ст. 214 та ч. 3 ст. 233 КПК України та дозволу власника транспортного засобу, про що складено протокол огляду місця події від 04 січня 2024 року. За результатами проведеного огляду встановлено, що на паркувальйому майданчику відділення № 1 «Нова пошта» у м. Свалява по вул. Чорновола, 56, знаходиться автомобіль марки «Skoda Оctavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в салоні та багажнику якого знаходилися 8 коробок, у середині яких було виявлене зазначене у прохальній частині клопотання майно, за результатами проведеного огляду було вилучено. Вилучені вищевказані тютюнові вироби є предметом вчинення кримінального правопорушення як такі, що всупереч ч. 4 ст. 14 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв,тютюнових виробів та пального», не позначені марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Постановою старшого детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_6 від 05 січня 2024 року тютюнові вироби торгової марки «Compliment Original King Size» в кількості 4 000 пачок; тютюнові вироби торгової марки «Marble Filter Deluxe» в кількості 20 пачок; тютюнові вироби торгової марки «Marvel Blue» в кількості 40 пачок; тютюнові вироби торгової марки «URTA NEO BLACK Slims» в кількості 20 пачок; автомобіль марки «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 26 лютого 2019 року та ключі до автомобіля «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручан¬ня в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «Агосі проти Сполученого Королівства» від 24 жовтня 1988 року «Agosi v. UK»). Іншими слова¬ми, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

Європейський Суд з прав людини також наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява №48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Європейський Суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

На підставі вищенаведеного слідчий суддя дійшов висновку, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див, наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A №98).

Отже, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно слід задовольнити.

Керуючись ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 05 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 04 січня 2024 року, а саме: тютюнові вироби торгової марки «Compliment Original King Size» в кількості 4 000 пачок; тютюнові вироби торгової марки «Marble Filter Deluxe» в кількості 20 пачок; тютюнові вироби торгової марки «Marvel Blue» в кількості 40 пачок; тютюнові вироби торгової марки «URTA NEO BLACK Slims» в кількості 20 пачок; автомобіль марки «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 26 лютого 2019 року та ключі до автомобіля «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 .

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1