Справа № 638/452/24
Провадження № 1-кп/638/24/24
УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001857 від 07 вересня 2023 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

08 січня 2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова з Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001857 від 07 вересня 2023 року, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою суду від 09 січня 2024 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання щодо ОСОБА_5 на час судового провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб, в обґрунтування якого зазначив, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати та жодним чином не зменшились.

Захисник просила зменшити розмір застави та, у разі задоволення клопотання, змінити місце утримання обвинуваченого зі слідчого ізолятора на гауптвахту.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2023 року застосовано відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора» строком на 60 діб, а саме до 15 січня 2024 року.

Підставою для застосування запобіжного заходу була наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України КК України, та існування ризиків передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Станом на день проведення судового засідання суду не надано достатніх належних доказів усунення ризику, який був підставою для обрання запобіжного заходу, а також обставин, які перешкоджають триманню обвинуваченого під вартою.

Залишається достатньо підстав вважати, що встановлений під час застосування запобіжного заходу ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, продовжує існувати з огляду на таке.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

З огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення так і обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Суд враховує, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, за вчинення якого обвинувачується ОСОБА_5 , в сукупності з даними про його особу та іншими обставинами кримінального правопорушення, яке вчинено в умовах воєнного стану, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування.

Крім того, суд вважає, що прокурором доведено в судовому засідання наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме щодо незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, з огляду на таке.

Згідно зі встановленою Кримінальним процесуальним кодексом України процедурою отримання показань у кримінальному провадженні, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що останні ще не допитані у судовому засіданні, а тому ОСОБА_5 , якому враховуючи вимоги ст. 290 КПК України, відомі анкетні дані свідків, адресу їх місцезнаходження та засоби зв`язку, може здійснювати на них незаконний вплив, з метою зміни їх показів на свою користь.

Судом враховано дані про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, має місце реєстрації та мешкання, раніше не судимий, а також те, що матеріали справи не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

З урахуванням всіх обставин справи, виходячи з того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, однак єдиним запобіжним заходом, який під час воєнного стану застосовується до військовослужбовців, обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, суд дійшов висновку, що ризики, які були встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, а також ризик незаконного впливу на свідків, продовжують існувати, і при цьому їх настанню неможливо запобігти застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в період воєнного стану в України зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчим суддею Ленінського районного суду м. Харкова при застосуванні запобіжного заходу ухвалою від 17 листопада 2023 року було визначено суму застави у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень, виходячи з того, що застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є завідомо непомірною.

Суд вважає, що визначена при застосуванні запобіжного заходу на стадії досудового розслідування застава у виді 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не є завідомо непомірною для обвинуваченого, здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим відсутні підстави для зменшення визначеного раніше розміру застави, а тому суд визначає заставу у тому ж розмірі.

Щодо клопотання захисника про зміну місця утримання обвинуваченого, то на думку суду утримання обвинуваченого в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» істотно не впливає на реалізацію його процесуальних прав.

За сукупності таких обставин, приймаючи до уваги дані про обставини злочину, про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне обрати щодо ОСОБА_5 на час судового провадження запобіжний захід в вигляді тримання під вартою на максимальний строк 60 днів, тобто до 14 березня 2024 року включно із визначенням застави у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 80520 гривень.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 197, 315, 331, 369-372, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити на час судового провадження у кримінальному провадженні № 0001857 від 07 вересня 2023 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто до 14 березня 2024 року.

Визначити суму застави у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії запобіжного заходу.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки строком до 14 березня 2024 року: прибувати до прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись з місця проходження військової служби, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця проходження служби; утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 16 січня 2024 року о 09 год 05 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1