Провадження №1-кп/523/1608/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001073 від 07.08.2023р., за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця р. Казахстан, громадянина Німеччини, з середньою освітою, одруженого, дітей на утриманні не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування встановлено, що 06.08.2023р., приблизно о 16год. 05хв., ОСОБА_7 керуючи технічно справним автомобілем «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи виїзд з території прилеглої до будинку №37 по вул. Ген Бочарова в м. Одесі, в напрямку проїжджої частини вул. Ген Бочарова, діючи необережно, в порушення вимог пунктів 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), не переконався, що це буде безпечним, не надав дорогу електросамокату «Maxxter» під керуванням ОСОБА_4 , який рухався проїжджою частиною вул. Бочарова в напрямку вул. Семена Палія, внаслідок чого, відбулось зіткнення електросамоката та автомобіля, в результаті якого потерпілому ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забитої рани лівого повіка, закритого перелому дна вертлюгової западини справа без зміщення уламків, забою обох колінних суглобів, лівобічного гемартрозу (наявність крові в порожнині лівого колінного суглобу), що не були небезпечними для життя та спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. При цьому, в умовах даної події, належні дії водія ОСОБА_8 регламентувалися вимогами п.10.1, 10.2 ПДР, згідно з якими, йому перед виїздом на проїзну частину належало переконатися, що це буде безпечним, та виїжджаючи на дорогу прилеглої території, водій повинен був перед проїзною частиною дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній. Виконанням вказаних вимог ПДР, водій ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти даній ДТП і саме його фактичні дії перебувають у причинному зв`язку з ДТП.

Дії ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з його примиренням із обвинуваченим, та відсутністю у нього будь-яких претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого;

обвинувачений ОСОБА_8 підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити;

прокурор також не заперечував проти задоволення цього клопотання та відповідного звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст.46 КК України.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до приписів ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність; особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення; підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно до вимог ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, є особою раніше не судимою, вперше скоїв кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, примирився з потерпілим, при цьому останній підтвердив факт примирення та додав, що не має жодних претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, примирився з потерпілим та не заперечував щодо його звільнення від кримінальної відповідальності, суд вважає, що ОСОБА_8 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із його примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Суд приймає до уваги, що запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не обирався, тому скасуванню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого суді підлягає скасуванню. Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Вирішуючи питання про речові докази, суд виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речові докази по справі - автомобіль «Nissan» повернути за належністю ОСОБА_8 та електросамокат «Maxxter» відповідно повернути за належністю ОСОБА_4 .

Відповідно до актів експертних досліджень, загальні витрати на проведення експертиз склали 1672,86грн., 1672,86грн., 1672,86грн., 1672,86грн.

Згідно із ч.1ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою. Пунктом 3 ч.1 ст.118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів. Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Так, згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Так, враховуючи, що кримінальне провадження відносно обвинуваченого закривається за нереабілітуючими підставами, відповідно процесуальні витрати за залучення експертів повинні бути стягнути з останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.46 КК України, ст.ст.285-286, 288 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження №0001073 від 07.08.2023р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Речові докази: автомобіль «Nissan» повернути за належністю ОСОБА_9 ; електросамокат «Maxxter» повернути за належністю ОСОБА_4 , арешт накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 10.08.2023р. на вказані транспортні засоби - скасувати.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1672,86грн., 1672,86грн., 1672,86грн., 1672,86грн. за проведення експертних досліджень, стягнути з ОСОБА_5 в повному обсязі на користь держави.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області, протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1