ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 675/157/23

Провадження № 11-кп/4820/567/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001273 від 03 грудня 2022 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, з вищою освітою, на утриманні одна малолітня дитина, вдову, головного бухгалтера ДП «Ізяславське лісове господарство», не має судимостей,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_7 ухвалено залишити попередній у виді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з 19 червня 2023 року, до якого зараховано строк затримання та попереднього ув`язнення, починаючи з 03 грудня 2022 року та по 18 червня 2023 року включно з розрахунку день за день.

Судом вирішено питання речових доказів.

За вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 03 грудня 2022 року близько 00 год 30 хв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вступила у словесний конфлікт зі своїм чоловіком ОСОБА_8 , що виник на ґрунті неприязних між ними відносин. Під час вказаної суперечки в ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на вбивство свого чоловіка ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді смерті її чоловіка ОСОБА_8 , за допомогою кухонного ножа умисно та послідовно завдала два удари ОСОБА_8 в ділянку грудної клітки ззаду, а також не менше трьох ударів ножем у різні частини його тіла.

ОСОБА_8 внаслідок таких неправомірних дій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: рани на тильній поверхні правої кисті в ділянці третього п`ястно-фалангового суглоба, яка відноситься до категорії тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості як таке, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я стосовно живої людини; двох поверхневих ран на задній поверхні правого плечового суглоба та задньо-зовнішньої поверхні верхньої третини плеча, двох саден на задній поверхні лівого передпліччя, садна на передній поверхні грудної клітки зліва, садна на боковій поверхні живота зліва, які відносяться до категорії тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості стосовно живої людини; двох проникаючих поранень задньої поверхні грудної клітки справа з ушкодженнями правої легені, що супроводжувались правобічним гемопневмотораксом (внутрішньо плевральною кровотечою 2100 мл та накопичення повітря в плевральній порожнині), які відносяться до категорії тілесного ушкодження тяжкого ступеня тяжкості, яке небезпечне для життя в момент спричинення, а в даному випадку перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_8 .

У результаті спричинених ОСОБА_7 вказаних тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 помер на місці події через короткий проміжок часу.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просила змінити вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2023 року та дії обвинуваченої ОСОБА_7 перекваліфікувати з ч.1 ст.115 КК України на ст.118 КК України, призначивши їй за цим законом покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Уважала вказаний вирок незаконним, ухвалений з порушенням норм матеріального права та ЗУ «Про кримінальну відповідальність», оскільки, враховуючи сукупність доказів, суд першої інстанції дав неправильну кваліфікацію діям ОСОБА_7 , зазначивши, що остання вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України.

Стверджувала, що зазначені судом першої інстанції обставини не відповідають дійсності і не повною мірою відповідають обставинам справи.

Наголошувала, що в діях ОСОБА_7 наявний склад ст.118 КК України, а саме перевищення меж необхідної оборони, а суд першої інстанції не надав правильної оцінки обставинам справи та ухвалив необґрунтований вирок.

Посилалась на те, що і обвинувачена і потерпілий ОСОБА_9 , допитані свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 указували, що неодноразово померлий ОСОБА_8 мав ревнощі до обвинуваченої ОСОБА_7 , неодноразово спостерігали синці на її тілі.

Звертала увагу суду на те, що ОСОБА_7 неодноразово страждала від домашнього насилля, яке вчиняв померлий ОСОБА_8 упродовж тривалого часу їх сімейного життя.

Зазначала, що місцевим судом неправильно оцінено показання свідка ОСОБА_13 .

Також, на думку захисту, суд першої інстанції неправильно оцінив дії ОСОБА_7 після заподіяння ножових поранень: що вона побігла по допомогу, просила викликати швидку допомогу, щоб зберегти життя ОСОБА_8 . Зазначені дії свідчать про відсутність умислу на вбивство ОСОБА_8 .

Від моменту вчинення і до моменту затримання ОСОБА_7 пройшло більше 12 годин, обвинувачена нікуди не втікала, на свідків не впливала. Тому висновок щодо приховання злочину не знаходить свого підтвердження.

З огляду на викладене, зібрані у кримінальному провадженні докази не доводять поза розумним сумнівом наявність у ОСОБА_7 умислу на позбавлення життя ОСОБА_8 , висновки суду першої інстанції про те, що обвинувачена вчинила інкримінований їй злочин є незаконні і стали підставою для ухвалення вироку з порушенням низки норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги з викладених у них мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 проти її задоволення; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

За приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Умотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Колегія суддів уважає, що доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення обвинуваченій занадто суворого покарання та необґрунтована кваліфікація дій останньої за ч.1 ст.115 КК України не містять у собі необхідних, обґрунтованих та достатніх підстав для скасування чи зміни вироку і спростовуються сукупністю таких доказів.

У судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала частково. Показала, що не бажала смерті потерпілого, лише захищалась від нього, у вчиненому щиро розкаялася.

Винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні підтверджена сукупністю доказів, досліджених під час судового слідства, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який показав, що його брат ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння проявляв агресію, безпосереднім очевидцем бійок та сварок між подружжям ОСОБА_14 не був, проте інколи бачив синці на руках ОСОБА_7 03.12.2022 уночі йому подзвонила сусідка та повідомила, що його брат помер. Він одразу поїхав до помешкання брата, де вже були дві карети швидкої допомоги. Зайшовши до будинку, виявив тіло брата на підлозі, в якого була гематома на чолі, обстановка в кімнаті була порушена: були розбиті банки. Також у ОСОБА_7 були видимі синці на оці та руках. Тоді йому не було відомо, за яких обставин помер брат. Біля обідньої пори 03.12.2022 йому повідомили, що брат загинув від ножових поранень;

- показаннями свідка ОСОБА_10 матері обвинуваченої, яка суду пояснила, що її зять ОСОБА_8 був дуже ревнивий та інколи проявляв агресію до дружини. Приходячи в гості до них, бачила пошкоджені двері у ванну кімнату, донька мала синці на руках та обличчі, проте донька жодного разу не говорила, що це синці від насильницьких дій її чоловіка. Близько 01 год 03.12.2022 від доньки ОСОБА_15 дізналась про смерть ОСОБА_8 через обрив тромбу. Після цього вона одразу побігла до помешкання ОСОБА_14 , у якому був безлад, розбиті банки, на плінтусі та шпалерах були сліди крові, ОСОБА_8 лежав на підлозі, біля нього знаходилась ОСОБА_7 , на якій були синці на руках та оці. Донька ОСОБА_15 вказувала, що ОСОБА_8 падав та вдарявся головою об підлогу, тому вважали, що він помер саме від цього. Перебуваючи в будинку, та вважаючи, що необхідно буде здійснювати похорон ОСОБА_8 , почали прибирання будинку, витирати кров, мити посуд та ножі;

- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_11 двоюрідної сестри обвинуваченої, яка суду показала, що ОСОБА_8 був дуже ревнивий та проявляв словесну агресію до ОСОБА_7 . Інколи бачила в обвинуваченої синці на руках, однак остання жодного разу не говорила, що їх завдав їй чоловік. Про загибель ОСОБА_8 дізналася вранці 03.12.2022 та близько 12 год приїхала до будинку ОСОБА_14 . Під час перебування в будинку на ОСОБА_7 бачила синці на руках та обличчі. Причину смерті ОСОБА_8 їй вказували як обрив тромбу, про ножові поранення ніхто не говорив;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка проживає по сусідству з будинком сім`ї ОСОБА_14 , відповідно до яких 03.12.2022 біля 01 год ночі до неї постукала ОСОБА_7 , щоб викликати швидку допомогу, оскільки її чоловіку погано. Вона одразу подзвонила на лінію «103», проте не знала причину виклику швидкої допомоги, тому побігла до помешкання ОСОБА_14 , де виявила на підлозі ОСОБА_8 , біля якого знаходилась ОСОБА_7 . Тоді вона знову зателефонувала на «103» та повідомила, що в кімнаті розбиті банки, на підлозі скло, а в ОСОБА_8 на спині незначні порізи. ОСОБА_8 тоді був живий, від нього був наявний запах алкоголю. Через короткий проміжок часу приїхала швидка, фельдшерка при наданні потерпілому першої допомоги запитувала, що сталося, на що ОСОБА_7 нічого не повідомляла, а на запитання, чи він падав, то вказала, що так. Під час надання фельдшером допомоги потерпілому, останній переставав подавати ознаки життя. Надалі, нею знову ж таки було викликано ще одну швидку карету, фельдшер якої лише констатував смерть ОСОБА_8 . На час надання потерпілому допомоги вважали, що йому зле від травми голови, оскільки в нього на чолі була гематома. Порізи на спині були незначні, на її думку, вони утворилися від падіння на скло з банок. Також повідомила, що ОСОБА_7 їй та фельдшеру не говорила про заподіяння потерпілому ножових колото-різаних ран;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який суду показав, що 03.12.2022 близько 01 год ночі до них у вікно постукала сусідка ОСОБА_7 і просила викликати швидку допомогу її чоловіку ОСОБА_8 . Дружина ОСОБА_13 викликала швидку, а він знаходився на дворі, щоб її зустріти та направити лікарів до потрібного помешкання. Майже увесь час перебував на подвір`ї будівлі ОСОБА_14 , до будинку не заходив. Причин виклику швидкої допомоги йому не було відомо, проте з двору бачив ОСОБА_8 , який лежав на підлозі, а на спині в нього були незначні подряпини, до яких ОСОБА_7 прикладала рушника. Тоді говорили, що ОСОБА_8 помер від черепно-мозкової травми внаслідок падіння;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка суду вказала, що сім`я ОСОБА_14 02.12.2022 з 19 год перебувала у них в гостях. При цьому ОСОБА_14 вживали спиртні напої, у ОСОБА_8 виник словесний конфлікт з ОСОБА_7 , який з часом був вичерпаним. Близько 00 год, коли ОСОБА_14 залишали їх помешкання, у ОСОБА_8 виник конфлікт з сином ОСОБА_18 , під час якого потерпілий порвав йому куртку, її чоловік ОСОБА_19 вступився за ОСОБА_18 та між ними виникла сутичка, внаслідок якої ОСОБА_8 падав на землю. Після цього ОСОБА_8 посадили в автомобіль та вони поїхали додому. Крім того, зазначила, що ОСОБА_8 був ревнивий та в стані алкогольного сп`яніння проявляв агресію, інколи завдавав ОСОБА_7 тілесні ушкодження, у вигляді штовханини та шарпання, очевидцем однієї такої події вона була;

- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_19 , який суду показав, що 02.12.2022 з вечора до 00 год, у них вдома проводилося застілля, на якому також була сім`я ОСОБА_14 . Усі вживали спиртні напої та в кінці застілля був очевидцем, як ОСОБА_8 шарпав свого сина за верхній одяг, а він заступився за нього. Під час цього вони штовхали один одного та в подальшому посадили його в автомобіль і вони поїхали додому. Також охарактеризував його в сильному стані алкогольного сп`яніння, як особу, що проявляє агресію;

- показаннями свідка ОСОБА_20 фельдшера медичної допомоги, яка суду показала, що 03.12.2022 о 00 год 40 хв під час чергування надійшло повідомлення про виклик з приводу травми: «порушена свідомість, порушене дихання, впав на скляну банку». По приїзду на виклик, у будинку на підлозі лежав чоловік на животі, на запитання, чому він саме в такому положенні лежить, відповіли, що він дуже п`яний. При огляді виявила незначні рани на спині під лопаткою, порізи на руці та гематому на голові в ділянці скроні. Цей чоловік був без свідомості, при перевертанні його на спину він уже не подавав ознак життя. Після цього заклеїла дані рани пластиром, перевіряючи дихання потерпілого, пневматораксу не виявила. Уважала, що різані рани виникли від падіння на скло з банок, а потерпілий помер від травми голови, оскільки син потерпілого говорив, що той неодноразово падав та вдарявся головою. Під час перебування у помешканні потерпілого, дружина останнього не повідомляла про заподіяння нею ножових поранень. Не виключила можливість, якщо б дана інформація їй була відома, нею надавалась би зовсім інша допомога;

- показаннями свідка ОСОБА_21 , який 02.12.2022 біля 23 год разом з товаришем ОСОБА_12 із господарства ОСОБА_22 забирав батьків товариша. При виході з будинку між ОСОБА_12 і його батьком виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 шарпав ОСОБА_18 за верхній одяг та намагався вдарити його, падав зі сходів на землю. Після цього посадили його в автомобіль, де ОСОБА_7 робила йому зауваження з приводу конфлікту. По приїзду до помешкання ОСОБА_14 , потерпілий, перебуваючи в сильному стані алкогольного сп`яніння ще сперечався з сином, шарпав та декілька разів падав на землю. Надалі підвели ОСОБА_8 до вхідних дверей будинку, де і його й залишили, а ОСОБА_12 повіз його додому;

- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_12 сина обвинуваченої. Також він зазначив, що в будинку ОСОБА_22 батько висловлювався до матері нецензурною лайкою. 03.12.2022 близько 00 год 30 хв, коли він повернувся додому, то вже знаходилася швидка медична карета. Батько лежав на підлозі в будинку та був уже мертвий. Мама та фельдшера повідомляли, що батько помер від травми голови після падіння. Стосовно ножових поранень стало відомо лише в обідню пору від поліцейських. Крім того, вказав, що батько в стані сп`яніння проявляв агресію, яка проявлялася в словесних лайках. Одного разу після таких конфліктів бачив у мами тілесні ушкодження на руках;

- показаннями свідка ОСОБА_23 фельдшера медичної допомоги, про те, що 03.12.2022 біля 01 год ночі приїхав на виклик «103», де вже знаходилася бригада іншої швидкої допомоги, та за допомогою дефрибілятора перевірили серцебиття потерпілого, однак останній вже був мертвий. Біля нього знаходилася його дружина, син та сусіди. Зі слів присутніх, потерпілий отримав травму внаслідок падіння. Рану особисто він не оглядав, лише підтвердив смерть потерпілого та вказав про необхідність виклику поліції.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджена письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події з ілюстрованими таблицями до нього, та постановою слідчого від 06.12.2022 про уточнення дати проведення вказаного огляду, вбачається, що 03.12.2022 оглянуто господарство та будинок АДРЕСА_1 , в ході якого зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину та виявлено труп ОСОБА_8 . При поверхневому огляді трупа на голові, а саме в ділянці скроні виявлено гематому розміром 8х5 см. На правій руці трупа наявні подряпини та синці, окрім того, на кісточці кулака правої руки наявний поріз розміром близько 3х1 см. На грудній клітці трупа наявна подряпина, також виявлено подряпину в ділянці живота з правої сторони. При огляді спини трупа, наявні трупні плями, та виявлено два порізи, які знаходяться один від одного на відстані 10 см. Указані порізи розміром 6х3 см кожний. Будь-яких інших тілесних ушкоджень виявлено не було. Також у будинку при вході виявлено відро, в якому наявні уламки скла з плямами бурого кольору. Зі слів дружини ОСОБА_7 , остання виявила свого чоловіка ОСОБА_8 , на підлозі поряд якого була розбита скляна банка із сухими грибами, а поряд чоловіка знаходилися уламки скла, до яких він поранився;

- висновками судово-медичних експертиз №203, №232, згідно з якими у трупа ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження: два проникаючих поранення задньої поверхні грудної клітки справа з ушкодженням правої легені, що супроводжувались правобічним гемопневмотораксом (внутрішньо плевральною кровотечою 2100 мл та накопичення повітря в плевральній порожнині). Дані поранення утворилися від дворазової дії гострого колючо-ріжучого предмета (предметів) з ознаками плоскої клинкової зброї типу ножа, незадовго до настання смерті, могли утворитися в строк та за обставин, вказаних в постанові та в протоколі допиту підозрюваної ОСОБА_7 , кожне окремо та в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку із фактом настанням смерті. Утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння із висоти власного зросту із подальшим ударом об тверду поверхню виключено. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 став правобічний гемопневмоторакс, як наслідок двох проникаючих поранень правої половини грудної клітки з ушкодженнями правої легені. У момент спричинення проникаючих поранень грудної клітки ОСОБА_8 був оберненим задньою поверхнею свого тіла до травмуючого предмета. Тілесне ушкодження у вигляді рани на тильній поверхні правої кисті в ділянці третього п`ястно-фалангового суглоба могло утворитися при самозахисті;

- поясненнями судово-медичного експерта ОСОБА_24 , який підтвердив надані ним висновки судово-медичної експертизи №№203, 232. Пояснив, що, надаючи відповіді на запитання слідчого, ним враховувалися матеріали кримінального провадження, зокрема, пояснення ОСОБА_7 , які дещо різняться з обставинами, які вона надала у судовому засіданні. Не виключає, що за даними обставинами в потерпілого ОСОБА_8 могли виникнути смертельні рани. Характер смертельних ран вказує на послідовність дій завдавача шкоди. Також на тілі ОСОБА_8 було виявлено ще інші тілесні ушкодження від дії гострого ріжучого предмета, які могли утворитися при самозахисті. Крім того, не виключив можливість врятування життя потерпілого при наданні своєчасної медичної допомоги;

- протоколом обшуку від 03.12.2022 з ілюстрованими таблицями та відеозаписом до нього, з яких випливає, що 03.12.2022 проводився обшук житлового будинку АДРЕСА_1 , в ході якого зафіксовано обстановку кімнат та речей, які там знаходились. Крім того, виявлено і вилучено: кофту сірого кольору з речовиною схожою на кров; уламки скла банки; змив речовини схожої на кров у коридорі; виріз шматка з килима у коридорі з речовиною схожою на кров; шість кухонних ножів, на одному ножі з фіолетового кольору на лезі наявна речовина, схожа на кров; рушник зеленого кольору, на поверхні якого наявна речовина, схожа на кров; рушник сірого кольору з речовиною, схожою на кров; кофту світло-сірого кольору.

- висновками експерта №№823, 822, 829, 824, 826, 825 судово-імунологічних експертиз, які проведені у період з 13.12.2022 по 20.12.2022, встановлено: - на фрагменті килима, - на марлевому тампоні зі змивом з підлоги коридору, - на рушнику сірого кольору, - на рушнику зеленого кольору, - на кофті коричневого кольору, - на кофті сірого кольору, які вилучені під час проведення огляду 03.12.2022, у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , знайдено кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген А. Отже, дана кров може походити від особи (осіб), в крові якої (яких) міститься антиген А, в тому числі і потерпілому ОСОБА_8 , або підозрюваній ОСОБА_7 ;

- висновком судово-цитологічної експертизи №240, відповідно до якого, при дослідженні уламків від скляної банки слідів крові та епітеліальних клітин з ядрами не знайдено;

- висновком судово-медичної експертизи №33 встановлено, що на клаптях шкіри з задньої поверхні грудної клітки справа та одному фрагменті 6-го ребра з правої половини грудної клітки від трупа ОСОБА_8 було виявлено на клапті шкіри - дві окремі, не пронумеровані проникаючі колото-різані рани шкіри, що могли утворитись в невідомій послідовності, від механічної дії одного і того ж самого твердого плоского однобічно-гострого клинкового знаряддя, по типу ножа, що не залишає в рані шкіри сліди солей 3-х валентного заліза та має як тупий, ймовірно і «П» подібний на поперечному перетині з добре вираженими ребрами, «обух», так і недеформований кінець чи вістря та гладку заточку ріжучої крайки леза. На фрагменті 6-го ребра проникаюче колото-різане ушкодження, що могло утворитись одночасно з однією із двох описаних вище колото-різаних ран, які були вилучені з проекції розташування 6-го ребра, від механічної дії одного і того ж самого твердого плоского однобічного-гострого клинкового знаряддя, по типу ножа;

- висновками судово-імунологічних експертиз №№827, 828, відповідно до яких: на штанах спортивних, на шкарпетках, які вилучені під час затримання ОСОБА_7 , знайдено кров людини при визначенні групової належності якої виявлений антиген А. Отже, дана кров може походити від особи (осіб), в крові якої (яких) міститься антиген А, зокрема, потерпілому ОСОБА_8 , або підозрюваної ОСОБА_7 ;

- висновками судово-медичної експертизи №346, у підозрюваної ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження: поверхнева різана рана на долонній поверхні другого пальця правої кисті, точкове садно на долонній поверхні другого пальця правої кисті. Дані тілесні ушкодження утворилися від травчмуючої дії колюче-ріжучого предмета, могли утворитися в строк та за обставин, вказаних обстежуваною, кожне окремо та в своїй сукупності відносяться до категорії тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості;

- поясненнями судово-медичного експерта ОСОБА_25 , яка підтвердила наданий нею висновок судово-медичної експертизи № 346 та пояснила, що частиною складення висновку були безпосередні пояснення ОСОБА_7 за обставин їх отримання. Вказала, що поверхнева різана рана на долонній поверхні другого пальця правої кисті, точкове садно на долонній поверхні другого пальця правої кисті, могли виникнути внаслідок протиправний дій іншої особи, а також самоспричиненням під час боротьби. Також інші тілесні ушкодження, окрім синця на верхній повіці правого ока, могли виникнути внаслідок дій іншої особи, та не виключається самоспричинення.

Підстав для того, щоб уважати зазначені докази недопустимими у кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов висновку про винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, колегія суддів не знаходить, адже суд першої інстанції, згідно із положеннями ст.94 КПК України під час ухвалення вироку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Викладені у вироку докази отримані в порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними, допустимими, достовірними, належним чином досліджені судом першої інстанції та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 діяла з умислом на вбивство потерпілого ОСОБА_8 . Завдаючи ОСОБА_8 з прикладанням сили цілеспрямовані удари колюче-ріжучим предметом (ножем) у ділянку грудної клітини ззаду, де знаходяться життєво важливі органи, зокрема, права легеня, обвинувачена не могла не розуміти особливо небезпечний характер таких дій і їх можливі наслідки у вигляді смерті потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.115 КК України умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного.

Згідно з усталеною судовою практикою питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Як слідує із матеріалів провадження, суд першої інстанції ретельно дослідив і проаналізував усі наведені обставини та надав у вироку належну оцінку діям обвинуваченої ОСОБА_7 стосовно потерпілого ОСОБА_8 .

Зокрема, ОСОБА_8 було завдано два проникаючих удари ножем у задню поверхню грудної клітки справа з ушкодженнями правої легені, що є в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_8 .

Колегія суддів наголошує, що двох ножових поранень у даному випадку було достатньо для настання смерті потерпілого, а намагання обвинуваченої зупинити кровотечу, покликати когось на допомогу, викликати швидку, з огляду на характер дій обвинуваченої, знаряддя вчинення злочину, характер та локалізацію тілесного ушкодження, його тяжкість, настання смерті на місці події, для кваліфікації дій як умисного вбивства вирішального значення не мають, а лише є усвідомленням обвинуваченою наслідків скоєного злочину, що і зумовило її дії після спричинення ножових уражень.

Отже, ОСОБА_7 усвідомлювала, що вона може позбавити життя потерпілого, бо завдавала удари в життєво важливий орган, припинення функціонування якого неодмінно призведе до смерті потерпілого.

Підтвердженням цього є використання кухонного ножа як знаряддя вчинення злочину. Маючи умисел на спричинення інших тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 могла використати будь-який інший предмет у будинку, однак вона скористалася знаряддям, що має більшу небезпеку для життя особи.

Частина 1 статті 36 КК України необхідною обороною визнає дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу (ч.3 ст.36 КК України).

На відміну від умисного вбивства, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого статтею 118 КК України, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання. При цьому стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Слід додати, що обов`язковою умовою кваліфікації вбивства за ст.118 КК України є перебування винного при вчиненні цього діяння у стані необхідної оборони, уявної оборони або в умовах необхідності затримання злочинця. Якщо буде встановлено, що винний не перебував у такій обстановці, вчинене ним за наявності підстав слід кваліфікувати за ст.115 КК України.

Водночас конкретні обставини та обстановка скоєння кримінального правопорушення, поведінка обвинуваченої, спосіб та знаряддя вчинення діяння, характер виявлених тілесних ушкоджень підтверджує висновок суду про спрямованість умислу ОСОБА_7 саме на позбавлення життя потерпілого та про відсутність такого суспільно-небезпечного посягання з боку потерпілого, яке б вимагало його негайного відвернення, бо в момент спричинення йому смертельних ударів він лише викручував руку обвинуваченої, не маючи в руках сторонніх предметів.

Отже, доводи захисника обвинуваченої про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_7 з ч.1 ст.115 КК України на ст.118 КК України, на думку колегії суддів апеляційного суду, є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

За таких обставин, колегія суддів уважає вину ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_8 доведеною і кваліфікацію її дій за ч.1 ст.115 КК України обґрунтованою та правильною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування вироку, не встановлено.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_7 призначено згідно з вимогами ст.65 КК України.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки, що настали, відомості про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, скоїла особливо тяжкий злочин, який призвів до смерті особи, не перебуває на обліку в лікарів психіатра та нарколога, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, наявність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання. Також ураховано думку потерпілого ОСОБА_9 , який просив суворо не карати обвинувачену.

Зокрема, обґрунтовано визнано, що ОСОБА_7 щиро розкаялася у вчиненому, критику до своєї поведінки, що пом`якшує їй покарання.

Обставинами, які обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та щодо подружжя.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 15 грудня 2022 року, ОСОБА_7 будь-яким психічним захворюванням не страждає, а тому вона може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На період інкримінованого їй злочину психічним захворюванням не страждала, усвідомлювала свої дії, могла керувати ними і відповідати за них. Застосування до неї примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обговорюючи питання щодо можливості в даному випадку застосувати положення ст.69 КК України, колегія суддів звертає увагу на таке.

За змістом ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Отже, для застосування цих положень необхідно встановити декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, при цьому підлягає врахуванню і особа обвинуваченого. В іншому випадку застосування таких положень неможливе.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про щире каяття, самокритику, апеляційний суд не може погодитися з тим, що такі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Тому колегія суддів уважає, що відсутні підстави для пом`якшення покарання ОСОБА_7 із застосуванням вимог ст.69 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначене обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, на переконання колегії суддів, є справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин апеляційна скарга захисника обвинуваченої не може бути задоволена, оскільки висновки суду першої інстанції в ході апеляційного розгляду не спростовані.

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і ухвалити законний, обґрунтований вирок, при перевірці судового рішення в апеляційному порядку не виявлено.

Підстав для скасування чи зміни вироку суду при перевірці справи в апеляційному порядку колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3