Справа № 644/ 8683 /23
н/п 1-в/644/ 379 /23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тагільське Урицького району Кустанайської області Республіки Казахстан, громадянина України, з неповною середньою освітою, раніше неодноразово судимого, останній раз 27.07.2020 року Старобільським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, засудженого 21.10.2020 року Старобільським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення та умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В :

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення період з 20.01.2015 року по 08.04.2015 року та з 22.02.2016 року по 05.06.2016 року, відповідно до Закону № 838-VII від 26.11.2015 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

В обґрунтування клопотання засуджений зазначив, що він відбуває покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№ 43)», яке призначене вироком Старобільського районного суду Луганської області від 21.10.2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України.

Засуджений в клопотанні посилається на те, що він раніше з 20.01.2015 року по 08.04.2015 року перебував в російському слідчому ізоляторі на території держави-агресора в м. Новочеркаськ, а з 22.02.2016 року по 05.06.2016 року перебував в слідчому ізоляторі в м. Донецьк на тимчасово окупованій території України у зв`язку з чим, просить зарахувати вказаний період у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до Закону № 838-VII від 26.11.2015 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

В своєму клопотанні засуджений просив розглядати справу без його участі та повідомити його про результати розгляду його клопотання.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання з тих підстав, що засуджений відбуває покарання призначене вироком Старобільського районного суду Луганської області від 21.10.2020 року, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, які були вчинені засудженим в період з 10.04.2020 року по 22.07.2020 року, тобто після набрання чинності Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року. Також за даним вироком призначено покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України відповідно до якої за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань додано до призначеного по даному вироку покарання частково приєднано покарання за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 27.07.2020 року покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. За вироком Старобільського районного суду Луганської області від 27.07.2020 року ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення починаючи з серпня 2019 року по листопад 2019 року, також після набрання чинності Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року.

На підставі викладеного, прокурор зазначає, що Закон № 838-VII від 26.11.2015 року на який посилається засуджений втратив чинність на час вчинення ним вказаних вище кримінальних правопорушень, а тому не підлягає застосуванню. Крім того, доказів перебування засудженого ОСОБА_4 в умовах попереднього ув`язнення у період з 20.01.2015 року по 08.04.2015 року та з 22.02.2016 року по 05.06.2016 року, матеріали особової справи засудженого не містять.

Дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку прокурора, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537, ч. 1, ч. 2 ст. 539 КПК України вирішення питань пов`язаних зі звільненням від покарання і пом`якшенням покарання стосовно особи, що відбуває покарання, у відповідність з законом, який пом`якшує покарання або звільняє від покарання, вирішується судом, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VII від 26.11.2015 року, яка діяла до набрання чинності Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року) зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Старобільського районного суду Луганської області від 23.07.2020 року у відношенні ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України. З повідомлення про затримання підозрюваного, вбачається, що ОСОБА_4 фактично затримано 23.07.2020 року, що підтверджується також протоколом особистого обшуку особи взятої під варту від 23.07.2020 року.

Вироком Старобільського районного суду Луганської області від 27.07.2020 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України, які були вчиненні засудженим починаючи з серпня 2019 року по листопад 2019 року. Вказаним вироком ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді 5 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання за даним вироком обраховується з дати набрання вироком законної сили. Вирок набрав законної сили 27.08.2020 року.

На час розгляду вказаного клопотання, засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Державній установі «Харківська виправна колонія (№43)», призначене Старобільським районним судом Луганської області від 21.10.2020 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, які були вчинені засудженим в період з 10.04.2020 року по 22.07.2020 року. Вказаним вироком ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, до призначеного по даному вироку покарання частково приєднано покарання за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 27.07.2020 року у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі. ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Строк покарання за даним вироком рахується з моменту набрання вироком законної сили. Запобіжних захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін. Вказаним вироком ОСОБА_4 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 23.07.2020 року по час набрання даним вироком законної сили, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Старобільського районного суду Луганської області від 21.10.2020 року набрав законної сили 23.11.2020 року.

Таким чином, засудженому ОСОБА_4 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 23.07.2020 року по 23.11.2020 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі, відповідно до Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року.

Матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 не містять будь-яких належних та допустимих доказів перебування ОСОБА_4 в умовах попереднього ув`язнення за період з 20.01.2015 року по 08.04.2015 року та з 22.02.2016 року по 05.06.2016 року, під час дії Закону № 838-VII від 26.11.2015 року.

Даних щодо вчинення кримінальних правопорушень в період дії Закону № 838-VII від 26.11.2015 року, який втратив чинність у зв`язку з набранням законної сили Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року, матеріли особової справи засудженого не містять.

На підставі викладеного, суд, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року), вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VII від 26.11.2015 року) за період з 20.01.2015 року по 08.04.2015 року та з 22.02.2016 року по 05.06.2016 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, задоволенню не підлягає.

Висновки суду щодо відмови в перерахунку строку попереднього ув`язнення за вказаний період, також узгоджуються з позицією викладеною в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, відповідно до якої, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21.06.2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону), відповідно до якого попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження особи до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Доводи засудженого викладені в клопотанні про його перебування в російському слідчому ізоляторі на території держави-агресора в м. Новочеркаськ з 20.01.2015 року по 08.04.2015 року, а також перебування в слідчому ізоляторі в м. Донецьк на тимчасово окупованій території України з 22.02.2016 року по 05.06.2016 року не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а тому суд критично відноситься до зазначених засудженим доводів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 5, ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VII від 26.11.2015 року, яка діяла до набрання чинності Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року), суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення відмовити.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження для відома, начальнику ДУ «Харківська виправна колонія (№43)» для долучення до матеріалів особової справи засудженого.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй судового рішення.

Повний текст ухвали складено 23.11.2023 року.

Суддя: ОСОБА_1