11.12.2023
Справа № 642/2938/23
Провадження № 1-кс/642/1709/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кіндрашівка Куп`янського району Харківської області, громадянина України, з повною вищою освітою, який на момент вчинення злочину займав посаду лісничого Великобурлуцького лісництва ДП «Куп`янське лісове господарство», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова звернувся слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, в рамках кримінального провадження № 0003354 від 12.11.2022.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003354 від 12.11.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 у період часу з початку травня 2022 року (більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена) по 10.09.2022, займаючи посаду лісничого Великобурлуцького лісництва ДІ «Куп?янське лісове господарство», будучи працівником правоохоронного органу України, діючи умисно та протиправно, за власним бажанням, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, без отримання будь-яких вказівок від керівництва Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, погодився на пропозицію невстановлених в ході досудового розслідування представників окупаційної влади добровільно, без будь якого примусу зайняти посаду «лесничего Великобурлуцкого лесничества» незаконно створеного на базі ДП «Куп?янське лісове господарство» підприємства - «ГІІ «Купянское лесное Хозяйство» Военно-гражданской администрации Купянского района Харьковской области», очолив вказане лісництво та почав виконувати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, керуючи роботою структурного підрозділу та підлеглих йому працівників щодо загальної діяльності лісництва, заготівлі та реалізації деревини, яка знаходилась на ділянках та складах ДП «Куп?янське лісове господарство»

Під час досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 у період часу з початку травня 2022 року (більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена) по 10.09.2022, займаючи посаду лісничого Великобурлуцького лісництва ДІ «Куп?янське лісове господарство», будучи працівником правоохоронного органу України, діючи умисно та протиправно, за власним бажанням, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, без отримання будь-яких вказівок від керівництва Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, погодився на пропозицію невстановлених в ході досудового розслідування представників окупаційної влади добровільно, без будь якого примусу зайняти посаду «лесничего Великобурлуцкого лесничества» незаконно створеного на базі ДП «Куп?янське лісове господарство» підприємства - «ГІІ «Купянское лесное Хозяйство» Военно-гражданской администрации Купянского района Харьковской области», очолив вказане лісництво та почав виконувати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, керуючи роботою структурного підрозділу та підлеглих йому працівників щодо загальної діяльності лісництва, заготівлі та реалізації деревини, яка знаходилась на ділянках та складах ДП «Куп?янське лісове господарство» та перебувала на балансі підприємства. У подальшому, деревина, що перебувал. на балансі підприємства ДП «Куп?янське лісове господарство», за вказівкою ОСОБА_4 передавалась на потреби окупаційної адміністрації

Перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_4 використав свої знання та досвід співробітника державної лісової охорони та Великобурлуцького лісництва ДІ «Куп?янське лісове господарство», з метою забезпечення становлення і функціонування на території тимчасово окупованого смт Великий Бурлук, Куп?янського району, Харківської області та наближених ло нього населених пунктів, що входять до території обслуговування Великобурлуцького лісництва ДІ «Куп?янське лісове господарство», використовуючи статус «лесничего Великобурлуцкого лесничества ГП «Купянское лесное хозяйство» Военно-гражданской администрации Купянского района Харьковской области», серед іншого, забезпечував підбір кадрів для роботи у незаконно створеному органі, організацію його функціонування, організовував незаконну заготівлю та надання лісоматеріалів окупаційній владі для облаштування бліндажів та інших фортифікаційних споруд, що використовувалися військовими держави-агресора проти Збройних Сил України під час збройного конфлікту.

У період часу з початку травня 2022 року (більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена) по 10.09.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем розташування структурного підрозділу ДП «Куп?янське лісове господарство» Великобурлуцького лісництва за адресою: Харківська область, Куп`янський район, смт Великий Бурлук, вул. Декоративна, 15, у приміщенні якого здійснював свою діяльність структурний підрозділ «Великобурлуцкое лесничество» незаконно створеного органу виконавчої влади «ГП «Купянское лесное хозяйство» Военно-гражданской администрации Купянского района Харьковской области», будучи громадянином України, працівником правоохоронного органу, розумючи протиправність своїх дій, діючи умисно та протиправно, добровільно зайняв посаду «лесничего Великобурлуцкого лесничества» незаконно створеного на базі ДП «Куп?янське лісове господарство» підприємства - «ГП «Купянское лесное хозяйство» Военно-гражданской администрации Купянского района Харьковской области» тa виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, керуючи діяльністю структурного підрозділу та підлеглих йому працівників у структурному підрозділі незаконно створеного органу окупаційної влади - «Великобурлуцком лесничестве «ГП «Купянское лесное хозяйство» Военно-гражданской администрации Купянского района Харьковской области» щодо загальної діяльності лісництва, заготівлі та реалізації деревини, яка знаходилась на ділянках та складах ДПІ «Куп?янське лісове господарство» та перебувала на балансі підприємства та передачі її на потреби окупаційної адміністрації, здійснивши тим самим, перехід на бік ворога в період збройного конфлікту з рф, в умовах воєнного стану, тобто діяння на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, громадянин України ОСОБА_4 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на вчинення державної зради в період збройного конфлікту в умовах военного стану, всупереч нормам Конституції та законодавчих актів України, обійнявши посаду «лесничего Великобурлуцкого лесничества» незаконно створеного на базі підприємства ДП «Куп?янське лісове господарство» -«ГП «Купянское лесное хозяйство» Военно-гражданской администрации Купянского района Харьковской области», за виконання своїх службових обов?язків отримав грошову винагороду в національній валюті рф, а саме: за період часу з 01.05.2022 по 31.05.2022 у розмірі 17 195 російських рублів, за період часу з 01 червня 2022 року по 26 червня 2022 у розмірі 13 920 російських рублів, за період часу з 27 червня 2022 року по 30 червня 2022 у розмірі 7 620 російських рублів та за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 в сумі 45 000 російських рублів.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану.

31.03.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України:

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: -допитом свідка ОСОБА_5 , майстра лісу Куп`янського лісового господарства, який повідомив, що з початку збройної агресії та тимчасової окупації території перестав ходити на роботу та виконувати обов`язки за посадою. На початку травня 2022 року до нього додому приїхав ОСОБА_4 , який до початку вторгнення займав посаду лісничого Великобурлуцького лісництва ДП «Куп`янське лісове господарство» та повідомив, що він призначений окупаційною владою на посаду «Лесничего» в Великобурлуцком лесничестве «ГП «Купянское лесное хозяйство» Военно-гражданской администрации Купянского района Харьковской области». Також повідомив, що тепер лісгосп працює за законодавством рф, заробітну плату працівники отримуватимуть у валюті «рублі». Запропонував свідку вийти на роботу, попередньо написавши заяву на ім`я призначеного окупаційною адміністрацією директора лісгоспу ОСОБА_6 . Свідок від написання заяви та виходу на роботу відмовився. Також свідок додав, що за керівництва ОСОБА_4 ліс на території лісництва пилявся без будь-яких дозвільних документів; - допитом свідка ОСОБА_7 , майстра лісу Куп`янського лісового господарства, який надав аналогічні зі свідком ОСОБА_5 свідчення. Також додав, що ОСОБА_4 наполягав, щоб свідок написав заяву про прийом на роботу на заздалегідь заготовленому бланку, складеному російською мовою на ім`я призначеного окупаційною адміністрацією директора лісгоспу ОСОБА_6 . Свідок від написання заяви та виходу на роботу відмовився. Також свідок додав, що за керівництва ОСОБА_4 ліс на території лісництва пилявся без будь-яких дозвільних документів; -допитом свідка ОСОБА_8 який повідомив, що йому відомо, що під час тимчасової окупації смт. Великий Бурлук, Харківської області, ОСОБА_4 за наказом окупаційної влади очолив місцеве лісництво. Свідок повідомив, що неодноразово бачив, як ОСОБА_4 на автомобілі Урал та Нива, у супроводі людей у військовій формі рф займалися вивезенням лісу; - допитом свідка ОСОБА_9 який повідомив, що під час тимчасової окупації смт. Великий Бурлук, Харківської області бачив ОСОБА_4 , який очолив місцеве лісництво за окупаційної влади, у супроводі військовослужбовців рф та говорив «як він чекав нової влади». За його керівництва з лісгоспу вивозилась деревина на територію рф; - допитом свідка ОСОБА_10 надав аналогічні з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 свідчення та повідомив, що після деокупації території, ОСОБА_4 виїхав у напрямку рф; -під час проведення обшуку в приміщеннях ДП «Куп`янське лісове господарство» в ході якого вилучені документи, серед яких виявлені списки осіб, які зайняли посади в ГП «Купянское лесное хозяйство» Военно-гражданской администрации Купянского района Харьковской области» із зазначенням ПІБ, посади, а також відомості щодо отримання заробітної плати в російських рублях з підписами осіб про отримання грошових коштів, проекти трудових договорів із зазначенням посад в т.ч. ОСОБА_4 ; -в ході проведення обшуків в приміщеннях ДП «Куп`янське лісове господарство» вилучена комп`ютерна техніка на якій виявлена електронна документація щодо діяльності ГП «Купянское лесное хозяйство» Военно-гражданской администрации Купянского района Харьковской области». Із зазначеною вище комп`ютерною технікою проведено 8 комп`ютерно-технічних експертиз, за результатом проведення яких виявлено документи щодо діяльності створеного окупаційною владою лісового господарства.; -матеріалами, які характеризують особу ОСОБА_4 ; - іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання та місцем реєстрації тривалий час відсутній, місце перебування його не відоме, на неодноразові виклики до слідчого не з`являвся та на зв`язок не виходить, що дає підстави вважати, що намагається уникнути покарання, переховується від органів досудового слідства та навмисно затягує терміни досудового розслідування.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та караються позбавленням волі на строк від п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна, що вказує на підвищенну суспільну небезпеку як самого діяння та і особи обвинуваченого.

Оскільки КПК України не містить визначення обґрунтованої підозри, за роз`ясненням вказаного поняття слід звернутися до практики ЄСПЛ. За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30.08.1990 року, п. 32, Series A, № 182, термін «обґрунтована підозра» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У справі «Ердагоз проти Туреччини» висловлено позицію, що факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тим, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Окрім того, на підтвердження обґрунтованості підозри, наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно пов`язати обвинуваченого із вчиненням кримінального правопорушення (Рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року).

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Така потреба обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: - п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органу досудового розслідування або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування та суду, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того вказані обставини створять складності явки або запізнення підозрюваного до органу досудового розслідування та суду;

-п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, здійснити вплив на свідків, понятих, як благаючі або умовляючи їх, може погрожувати свідкам, понятим, експертам щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

-п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування та створить можливості для ОСОБА_4 , незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час останній перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів, тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження;

- п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України - підтверджується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчинити інший вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється злочин проти основ національної безпеки України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчинення особливо тяжкого злочину. Крім цього останній може продовжити вчиняти злочин у якому підозрюється.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_4 , може чинити тиск на свідків.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину злочину проти основ національної безпеки України та такий запобіжний захід не може забезпечити відсутності можливості впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні та переховування від органів досудового розслідування та суду, а також підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до сторони обвинувачення та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , а тому обрання відносно нього вказаного запобіжного заходу створить передумови вчинення тиску на свідків у вказаному кримінальному провадженні. Крім цього підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, немає, оскільки ОСОБА_4 , незважаючи на наявність у нього постійного місця проживання, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. Тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , обставини, за яких він був скоєний, вказують на існування цілком реальних ризиків, що застосування до підозрюваного іншого, окрім як тримання під вартою, запобіжного заходу надасть йому можливість впливати на свідків.

Крім цього, згідно вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Зазначені ризики та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Таким чином, з метою запобігання вищевказаним ризикам необхідно обрати підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_4 , має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, понятих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути признаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, його вік, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_4 , для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Крім цього, слід звернути увагу, що тяжкість вчинення вказаного злочину викликає саме ту реакцію суспільства і наслідки, що, застосування до ОСОБА_4 , менш суворих запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та не в змозі в повній мірі забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного і унеможливити настання ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 , перебуваючи на волі або при обранні судом стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі не буде позбавлений можливості чинити тиск на свідків, які вже надали органу досудового розслідування викриваючи показання та брали участь у проведенні слідчих дій, з метою змусити їх відмовитись від цих показань в суді. Запобігання настання вказаним ризикам без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є неможливим.

У разі обрання судом стосовно ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, останній зможе реалізувати дії, зазначені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, це може призвести до втрати доказів для доведення вини ОСОБА_4 , в суді, що призведе до уникнення особою кримінальної відповідальності за скоєння особливо тяжкого злочину.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Враховуючи викладене, в ході досудового розслідування встановлено, наявність вищевказаних ризиків, таким чином, з метою забезпечення належного проведення усіх необхідних процесуальних дій для забезпечення повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, наявна обґрунтована необхідність щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою.

Так, в разі застосування до ОСОБА_4 , більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання, домашній арешт сторона обвинувачення не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти здійснення останнім впливу на свідків, понятих з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки в судові засідання та до органу досудового розслідування по справі за надуманими приводами, в тому числі і тимчасової непрацездатності. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування.

Таким чином, встановлена наявність ризиків, які дають достатні підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також підстави вважати що вказаним у клопотанні ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судове засідання прокурор не з`явився, клопотання не підтримав, про дату та час розгляду клопотання сповіщався належним чином, причини неявки суду невідомі.

Підозрюваний в судове засідання також не з`явився, на виконання ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 06 червня 2023 року, якою було надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, доставлений не був.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого, або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Згідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених ч. 6 цієї статті. При цьому, ст. 193 ч. 6 КПК України передбачає що слідчий суддя, суд може розглядати клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише в разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений в міжнародний розшук, однак будь-які відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук у клопотанні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, та з метою недопущень порушень ст. 5, 6 «Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, оскільки внесене без передбачених діючим законодавством обґрунтувань та не може бути розглянуто за відсутності особи, щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 193 КПК України, відсутності прокурора, який би підтримав доводи клопотання та надав пояснення в обґрунтування заявлених вимог.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193-194, 196, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, в рамках кримінального провадження № 0003354 від 12.11.2022 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1