Справа № 297/1317/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: захисника ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/464/21 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2021 року відносно обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берегове, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, без освіти, неодруженої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючої, раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

В С Т А Н О В И В:

Вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2021 року, ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначено їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речові докази: металеву сапу із дерев`яною ручкою, яка знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Берегівського РВП ухвалено повернути ОСОБА_8 , як власнику.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

23 квітня 2021 року близько 14:30 годин ОСОБА_8 , знаходячись позаду свого будинку за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, тримаючи в руках сапу, кинула її в передню чистину ноги ОСОБА_7 , в результаті чого спричинила йому легке тілесне ушкодження, у вигляді саден правого гомілково-ступневого суглобу та лівого стегна, синця лівого стегна.

Вказані дії ОСОБА_8 кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Не погоджуючись з вказаним вироком, потерпілий ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. На думку потерпілого, суд першої інстанції у порушення вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України не зазначив у своєму вироку мотиви призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , а саме чому призначив їй найм`якіший вид покарання з передбачених за вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується. Зазначає, що суд першої інстанції хоча і визнав обставиною, яка пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченої у вчиненому злочині, проте суд досить формально віднісся до визначення щирості каяття, фактично ототожнивши його з визнанням вини. Вказує, що у матеріалах кримінального провадження відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачена намагалася будь-яким чином допомогти потерпілому оговтатись від пережитого, компенсувати йому понесені витрати на лікування та реабілітацію. Просить суд, скасувати оскаржуваний вирок суду та ухвалити новий, яким призначити їй покарання за ч.1 ст.125 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт.

До початку апеляційного перегляду надійшло клопотання від ОСОБА_8 про звільнення її від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Просила розгляд справи провести у її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, прокурор не заперечив, щодо звільнення від кримінальної відповідальності, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження розглядається за відсутності сторони обвинуваченої ОСОБА_9 та сторони потерпілого, неявка якихо, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України є правильним, встановлені ним фактичні обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення та кваліфікація її дій за ч.1 ст.125 КК доказах, відображених у мотивувальній частині оскаржуваного у цій справі вироку щодо ОСОБА_8 також є правильними, яким судом першої інстанції надано правильну оцінку.

Жодного істотного порушення кримінального процесуального закону та прав обвинуваченого на захист місцевим судом під час розгляду даної справи в цій частині обвинувачення ОСОБА_8 не допущено.

Щодо клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, заслуговують на увагу з огляду на таке.

Пунктом 1 ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Як вбачається з вказаного вироку від 10.06.2021, обвинувачена ОСОБА_8 визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України повністю.

З часу вчинення ОСОБА_8 вищевказаного протиправного діяння минуло понад два роки і в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_8 перебувала у розшуку, або строки давності переривалися чи зупинялися.

Враховуючи дані обставини, апеляційний суд визнає про наявність підстав для звільнення обвинуваченої ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2021 року відносно обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, скасувати.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України, ст. 49 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді