Справа № 369/9255/23
Провадження № 1-кс/369/2074/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2023 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002418 від 16.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року до суду надійшло клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002418 від 16.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0002418 від 16.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.06.23 приблизно о 18 год. 30 хв. на вул. Кленова, 19 в смт. Ворзель Бучанського району відбулась ДТП за участі автомобіля марки Nissan Navara, р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , не працюючого, тверезого, який рухаючись в смузі руху в бік смт. Бородянка з метою обгону мотоцикліста, який рухався попутно, виїхав в межі зустрічної смуги руху, по якій продовжував маневр обгону. В цей час мотоцикліст ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає в АДРЕСА_2 , не працює, тверезий, керуючи мотоциклом без реєстраційних номерів, не переконався в безпечності маневру та відсутності інших транспортних засобів, раптово почав повертати ліворуч для заїзду до будинків і виїхав в межі зустрічної смуги руху, де відбулося зіткнення із автомобілем марки Nissan Navara, р.н. НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП мотоцикліста ОСОБА_5 госпіталізовано до КНП Ірпінська ЦМЛ з діагнозом перелом кісток тазу.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Nissan Navara, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , який зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 .

Автомобіль Nissan Navara, реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоцикл без реєстраційних номерів визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони є об`єктами, які зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час досудового розслідування.

Прокурор просив накласти арешт на автомобіль марки Nissan Navara, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , зареєстрованому і проживаючому в АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового позбавлення його власника та інших осіб права користування, розпорядження та відчуження ним; накласти арешт на мотоцикл без реєстраційних номерів, який належить на праві власності ОСОБА_5 , проживаючому в АДРЕСА_2 , шляхом тимчасового позбавлення його власника та інших осіб права користування, розпорядження та відчуження ним.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином, прокурор надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів на підставі ч.4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вказані речі у відповідності до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні та відповідають критеріям, зазначеним у вказаній статті та необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаного речового доказу.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи вище викладене, та те що автомобіль марки Nissan Navara, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та мотоцикл без реєстраційних номерів, який належить на праві власності ОСОБА_5 , визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, є знаряддями кримінального правопорушення та в результаті дорожньо-транспортної пригоди на вказаних транспортних засобах утворилися механічні пошкодження й відобразилися сліди, вказані автомобіль та мотоцикл необхідно дослідити та провести ряд експертиз, тому арешт зазначеного автомобіля та мотоцикла для кримінального провадження буде мати доказове значення.

Крім того, без проведення експертиз із залученням зазначеного автомобіля та мотоцикла, неможливо іншим способом довести усі обставини, які стали причиною дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи викладене, клопотання про арешт вказаного автомобіля та мотоцикла слід задовольнити. При цьому слідчий суддя не вбачає за необхідне встановлювати додаткову заборону користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки Nissan Navara, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , зареєстрованому і проживаючому в АДРЕСА_1 .

Накласти арешт на мотоцикл без реєстраційних номерів, який належить на праві власності ОСОБА_5 , проживаючому в АДРЕСА_2 .

Відмовити в іншій частині.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1