н/п 1-кс/490/6970/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/9438/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

02 жовтня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого-криміналіста в ОВС СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , водія автомобільного взводу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , військове звання старший матрос, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000290 від 05.09.2022.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Зокрема, 04.09.2022 у вечірній час, ОСОБА_6 перебував на території будинку АДРЕСА_3 разом з дружиною ОСОБА_7 та своїм знайомим ОСОБА_8 , де вони вечеряли, вживаючи при цьому алкогольні напої. В ході сумісного вживання алкогольних напоїв ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 про наміри поквитатися із своїм сусідом ОСОБА_9 та його дружиною ОСОБА_10 через особисті мотиви, які виникли в ході сформованих тривалих неприязних відносин. Виказавши вказані наміри, ОСОБА_6 одягнув рукавички та баф, взявши із собою кухонний ніж та пістолет, у свою чергу ОСОБА_8 відібрав у ОСОБА_6 кухонний ніж та пістолет та не дозволив ОСОБА_6 зазначені речі брати із собою.

05.09.2022 близько 02:00 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 покинув територію свого домоволодіння. ОСОБА_8 , в свою чергу, одразу ж рушив за ОСОБА_6 , усвідомлюючи що останній не в адекватному стані та може нашкодити собі чи стороннім особам. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, близько 02:20, більш точного часу не встановлено, в присутності ОСОБА_8 покликав ОСОБА_11 , який в цей час перебував на території власного домоволодіння. Після того як ОСОБА_11 вийшов до ОСОБА_6 , останній розпочав з ОСОБА_11 словесний конфлікт. ОСОБА_8 розуміючи неадекватний стан ОСОБА_6 , що був викликаний знаходженням останнього в стані алкогольного сп`яніння, намагався запобігти будь-якому подальшому конфлікту, робив усні зауваження ОСОБА_6 з метою заспокоїти останнього, відвів подалі від ОСОБА_6 . ОСОБА_11 та запропонував йому повернутися додому або розбудити когось із сусідів. В подальшому, ОСОБА_8 , розуміючи що не може заспокоїти агресію ОСОБА_6 , повертається до будинку за місцем проживання ОСОБА_6 з метою покликати його дружину ОСОБА_7 для допомоги у припиненні конфлікту. В цей же момент у ОСОБА_6 , на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту, виник раптовий злочинний умисел направлений на умисне убивство, тобто на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вбивство ОСОБА_11 , ОСОБА_6 скориставшись відсутністю свідків, спровокував бійку із ОСОБА_11 . В ході бійки, з метою подолання фізичного опору, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_11 по голові та тулубу невстановлену кількість ударів тупим предметом, з обмежуючою контактуючою поверхнею, яким можуть бути руки та ноги, та в подальшому, бажаючи настанням наслідків у вигляді смерті, схопив обома руками за шию останнього та з силою почав її стискати до моменту поки ОСОБА_11 не перестав подавати ознаки життя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді механічної асфіксії, яка стала причиною смерті та від якої ОСОБА_11 помер на місці. Далі, ОСОБА_6 усвідомлюючи, що довів свій злочинний умисел до кінця, з метою уникнення кримінальної відповідальності, шляхом волочіння по землі, перемістив тіло ОСОБА_11 подалі від воріт свого домоволодіння у напрямку будинку АДРЕСА_4 , після чого залишив місце вчинення злочину.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави зважаючи на положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ч.1, 3, 5 ст.177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні стосовно застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив застосувати щодо останнього більш м`який вид запобіжного заходу не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт або особисте зобов`язання. Вважав ризики недоведеними, а підозру безпідставною.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000290 від 05.09.2022 за ч.1 ст.115 КК України.

27.09.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: фактичними даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 05.09.2023, згідно якого в ході огляду біля території дачної ділянки АДРЕСА_4 , виявлено труп ОСОБА_11 , що мав ознаки насильницької смерті та зафіксовано обстановку та сліди вчиненого кримінального правопорушення; фактичними даними, що містяться у протоколі допиту потерпілої ОСОБА_12 , яка зазначає про обставини, які передували до дня вбивства ОСОБА_11 та як останній стало відомо про вбивство її чоловіка; фактичними даними, що містяться у протоколі допиту свідка ОСОБА_13 , яка вказує про обставини виявлення нею трупа ОСОБА_11 неподалік території її дачної ділянки, безпосередньо на АДРЕСА_3 ; фактичними даними, що містяться у протоколі допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив про обставини які передували вбивству ОСОБА_11 і вказав на ОСОБА_6 як на особу, яка безпосередньо вчинила вказане кримінальне правопорушення та розповів про відомі йому обставини вчинення ОСОБА_6 зазначеного злочину; висновком експерта № СЕ-19/115-22/7545-БД від 21.09.2022, згідно якого генетичні ознаки клітин з ядрами, що домінують серед змішаних генетичних ознак на кепці, що була виявлена та вилучена в ході огляду місця події, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 ; висновком експерта №3345 від 17.10.22, згідно якого встановлено, що смерть ОСОБА_11 настала від механічної асфіксії в результаті сдавлення органів шиї руками; слідчим експериментом зі свідком ОСОБА_8 , під час якого останній відтворив на місці вчинення злочину, відомі йому обставини вчинення ОСОБА_6 вбивства ОСОБА_11 та іншими матеріалами, що містяться в матеріалах кримінального провадження №0000290.

Оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ч.1, 3, 5 ст.177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки йому загрожує реальне покарання у вигляд позбавлення волі строком від 7 до 15 років позбавлення волі. Крім того, може незаконно впливати на свідків, оскільки перебуваючи на свободі, не маючи запобіжного заходу, знаючи їх місце проживання, зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного, тим самим він матиме можливість уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення. Крім того, свідок ОСОБА_8 як під час слідчого експерименту, так і при його допиті повідомляв, що ОСОБА_14 наголошував, що у разі його викриття та повідомлення про вчинення ним злочину, він вб`є вказаних осіб. Також, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки враховуючи що на даний час ОСОБА_6 проходить військову службу у ЗСУ за контрактом та є суб`єктом військових кримінальних правопорушень, може залишити військову частину або місце служби, а тим самим вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 407, 408 КК України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років позбавлення волі, яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямоване проти життя та здоров`я особи, що є найвищою соціальною цінністю та охороняється на найвищому конституційному рівні в державі (стаття 3 Конституції України), а також обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме:в стані алкогольного сп`яніння.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють. Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, даних про тяжкі захворювання не надано, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про застосування до підозрюваного найжорсткішого виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Щодо можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим положеннями п.п. 1,2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини (вбивство), суд вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», за адресою: вул. Лагерне поле 5, м. Миколаїв.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, а саме: з моменту проголошення ухвали з 02 жовтня 2023 року до 27 листопада 2023 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1