Справа № 463/9260/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1315/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу заступника керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2023 року про застосування до підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Жидачів Львівської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою клопотання слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до підозрюваної ОСОБА_7 задоволено частково.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати житло за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22.00 год. до 06.00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покладено на підозрювану ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту (м. Львова), в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у цьому кримінальному провадженні, а також усіма працівниками КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня»; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить 2 місяці, а саме: з моменту проголошення ухвали 18 жовтня 2023 року до 18 грудня 2023 року включно.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, заступник керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_6 звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2023 року скасувати; постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід до підозрюваної ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, на строк 60 діб, та утримувати у Львівській установі виконання покарань №19. У разі визначення застави, визначити заставу у сумі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80 520 гривень, з покладенням обов`язків, визначених п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 191 КПК України.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що оскаржена ухвала є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, зазначає, що 18 жовтня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України. Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю на строк до трьох років та конфіскацією майна.

Як зазначає прокурор, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики свідчать про необхідність обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, ОСОБА_7 може ухилятися від розслідування та суду, оскільки інкримінований їй злочин є тяжким, а в разі доведення вини їй може бути призначене покарання у виді від п`яти до десяти років позбавлення волі, без альтернативи призначення більш м`якого покарання. Передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик обґрунтовується тим, що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, підозрювана може спілкуватися з працівниками КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів. Також існує ризик впливу на свідків, оскільки, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі і біографічних, даних свідків, які надали та можуть у подальшому надати викривальні показання. Крім того, існує ризик вчинення підозрюваною нового кримінального правопорушення.

На переконання апелянта, вік та стан здоров`я ОСОБА_7 дозволяють їй перебувати у слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної. При цьому застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе унеможливити вчинення останньою кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_9 заперечили проти задоволення апеляційних вимог та просили залишити рішення слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідача, позицію учасників процесу, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з матеріалами клопотання, 17 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження №0000098 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

18 жовтня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 368 КК України, тобто у пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та поєднану з вимаганням неправомірної вигоди.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, слідчий суддя дотримався вимог статей 177, 183, 194 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, дійшовши висновку, що клопотання не містить переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваної наміру перешкодити ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та обґрунтовано застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

При цьому слідчим суддею при обранні підозрюваній запобіжного заходу правильно враховано тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та особисті обставини її життя, які можуть свідчити на користь зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею інкримінованого кримінального правопорушення, що доводиться: рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 16.08.2023; заявою ОСОБА_11 від 17.08.2023 про вчинення кримінального правопорушення; рапортом про виконання доручення слідчого наданого в порядку ст. 40 КПК України, від 17.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.10.2023; рапортом про виконання доручення від 02.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 08.09.2023; протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 17.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.10.2023; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 від.17.10.2023; протоколом обшуку у службовому кабінеті ОСОБА_7 від 17.10.2023; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження №0000098 від 17.08.2023. При цьому прокурором та слідчим не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким рішенням слідчого судді та вважає, що слідчий та прокурор не довели обставин, які б слугували підставою для обмеження права підозрюваної на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Водночас, апеляційний суд зауважує, що матеріали провадження не містять відомостей про порушення підозрюваною ОСОБА_7 покладених на неї обов`язків, вона з`явилася до суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги прокурора за першим викликом, окрім того, доказів того, що підозрювана протягом здійснення досудового розслідування вчинила дії, які перелічені у ст. 177 КПК України матеріали, надані апеляційному суду, не містять.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що під час апеляційного розгляду прокурор не надав суду доказів, які б вказували на те, що застосований до підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту, станом на сьогодні не забезпечує виконання покладених на неї обов`язків.

Отже, вищезазначені обставини в сукупності узгоджуються з європейськими стандартами та свідчать про обґрунтованість висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Окрім того, відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 Конвенції.

При цьому доводи, на які покликався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані слідчим суддею при прийнятті такого рішення.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби є достатній для запобігання існуючим ризикам та для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , через що не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2023 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, залишити без змін, апеляційну скаргу заступника керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4