Справа № 541/2148/23
№ провадження 1-кп/541/237/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000432 від 13.04.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, проходить військову службу на посаді майстра ремонтної майстерні військової частини НОМЕР_1 , маючого військове звання солдата, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 14.06.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до двох місяців арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 59 від 28.02.2023 призначений на посаду майстра ремонтної майстерні, зарахований до списків військової частини та поставлений на всі види забезпечення.

Будучи військовослужбовцем солдат ОСОБА_4 , достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551 - XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин: в лютому 2023 року під час перебування у м. Умань Черкаської області, за невідомих в ході досудового розслідування обставин знайшов корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з уніфікованим запалом ручної гранати модернізований УЗРГМ.

Після цього, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що віднайдені ним предмети, а саме корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з уніфікованим запалом ручної гранати модернізований УЗРГМ у конструктивному зборі являються вибуховим пристроєм, діючи в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, забрав їх собі, обернувши у своє володіння, тим самим незаконно придбав.

В подальшому, ОСОБА_4 перевіз даний корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з уніфікованим запалом ручної гранати модернізований УЗРГМ до м. Миргород Полтавської області, де почав незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу гранату на території військової частини НОМЕР_1 . Після чого в вечірній час близько 21 години 00 хвилин 12 квітня 2023 року (більш точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не надалося можливим), ОСОБА_4 , самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 взявши з собою корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з уніфікованим запалом ручної гранати модернізований УЗРГМ, які перебували в зборі. Після чого йдучи по залізничній дорозі вийняв з ручної осколкової гранати Ф-1 кільце з запобіжником та дійшов до залізничного переїзду 240 км в напрямку від с. Лищенки Миргородського району до с. Мар`янське Миргородського району Полтавської області, де 13.04.2023 в ході огляду місця події в останнього було вилучено: корпус гранати з запалом, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-23/6404-ВТХ від 25.04.2023, є уніфікованим запалом ручної гранати модернізований УЗРГМ та корпусом ручної осколкової гранати Ф-1, споряджений в середині, які у конструктивному зборі є вибуховим пристроєм придатним для вибуху, що встановлено слідчим експериментом.

Такі дії, ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконне носіння, придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Суду пояснив, що 12 квітня 2023 року в темний час доби пішов у військовому одязі із військової частини з гранатою із думками про суїцид шляхом її підриву, оскільки був у пригніченому стані. Його стан був пов`язаний із військовою службою, так як в нього стався нервовий зрив у зв`язку з тим, що перестав вживати наркотичні засоби, крім того його перевели в іншу військову частину, отримав догани, забороняли покидати військову частину, однак потребував лікування виявлених захворювань. В той день він йшов полями поки не натрапив на залізничну колію та продовжував йти по ній. Побачивши пост укрзалізниці, вирішив попросити у працівників попити води, на що вони дали води та не хотіли його відпускати, бо при собі він не мав документів та їх схвилювало, що він спілкувався переважно російською мовою, після чого він зрозумів що вони викликали працівників поліції, які вже по приїзду попросили видати гранату, яка знаходилась в нього у кишені в руці, бо він витягнув запобіжне кільце. Граната була Ф-1, яку йому видали на навчаннях в м. Умань, однак назад він її не здав. У скоєному розкаявся, просив суворо не карати.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується матеріалами, зібраними під час досудового розслідування провадження, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 13.04.2023 з доданою до нього фототаблицею, відповідно до якого оглянуто територію залізничного переїзду 240 км, розташованого в с. Лещенки Миргородського району Полтавської області, а саме огляд проводився від с. Лещенки в напрямку с. Мар`янське Миргородського району Полтавської області, де на узбіччі знаходився автомобіль марки ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 темно-зеленого кольору на багажнику якого знаходився предмет овальної форми зеленого кольору зі скобою;

- висновком судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/117-23/6404-ВТХ від 25.04.2023 встановлено, що надані на дослідження предмети є: об`єкт дослідження № 1 уніфікований запал ручної гранати модернізований УЗРГМ; об`єкт дослідження № 2 корпус ручної осколкової гранати Ф 1, споряджений в середині;

-актом знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують відділу вибухотехнічної служби Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 40 від 27.04.2023, відповідно до якого було знищено корпус гранати Ф-1 та запал типу УЗРГМ;

-висновком комплексної судової вибухово-технічної експертизи № КСЕ-19/117-23/7260 від 08.05.2023, згідно якої на наданих на дослідження рештках (осколках) виявлено вибухову речовину на основі тротилу. Корпус ручної осколкової гранати Ф-1 за раніше проведеними дослідженням №СЕ-19/117-23/6404-ВТХ від 25.04.2023 був споряджений вибуховою речовиною тротил. На основі наданих фото та відеоматеріалів, протоколу проведення слідчого експерименту від 27.04.2023, акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів, або таких, що їх нагадують № 40 від 27.04.2023, решток (осколків), встановлено, що корпус ручної осколкової гранати Ф-1 за раніше проведеним дослідженням вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/117 - 23/6404-ВТХ від 25.04.2023 в конструктивному поєднанні (зборі) із уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим УЗРГМ за раніше проведеним дослідженням вибухово-технічної експертизи № СЕ-І 9/117- 23/6404-ВТХ від 25.04.2023 придатний до вибуху. В сукупності (конструктивному поєднанні, зборі) корпус ручної осколкової гранати Ф-1 за раніше проведеним дослідженням вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/117-23/6404-ВТХ від 25.04.2023 із уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим УЗРГМ за раніше проведеним дослідженням вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/117-23/6404-ВТХ від 25.04.2023 будуть відноситись до категорії вибухових пристроїв (боєприпасів);

-відповідно до повідомлення командира військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) зброя, боєприпаси та вибухові пристрої солдату ОСОБА_4 не видавалися, а також відповідно до повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 за час проходження військової служби у даній військовій частині ОСОБА_4 зброя, боєприпаси та ручні гранати не видавались у з`язку з тим, що даний військовослужбовець знаходиться в групі посиленої психологічної уваги, схильний до девіантної поведінки;

-висновком судово-психіатричного експерта № 226 від 19.05.2023 встановлено, що ОСОБА_4 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи недоумства, а виявляє ознаки іншого хворобливого стану психіки, а саме емоційно-нестійкого розладу особистості, пограничний тип, стан субкомпенсації ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання канабіоїдів, синдром залежності, що не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, ОСОБА_4 будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності, як і не виявляв ознак недоумства, а виявляв ознаки психогенно обумовленої декомпенсації емоційно-нестійкого розладу особистості, ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання канабіоїдів, синдром залежності, що не позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними у той період часу. Під дію ч. 2, ч. 3 ст. 19 та під дію ст. 20 КК України не підпадає. Може постати перед слідством та судом. На даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_4 може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, давати про них відповідні показання.

Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України незаконне носіння, придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до положень ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Призначаючи покарання з додержанням вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме тяжкого злочину, особу обвинуваченого який є військовослужбовцем, неодружений, утриманців немає, за місцем проходження військової служби характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра. Крім того судом враховано, що вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14 червня 2023 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України, який набрав законної сили та повністю відбутий обвинуваченим, а тому призначене покарання за новим вироком не підлягає об`єднанню відповідно до положень ст. ст. 70, 71 КК України, так як покарання за ч. 1 ст. 309 КК України виконалося самостійно.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Вищезазначені обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі та із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку.

Підстав для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого суд не встановив.

Цивільний позов заявлено не було.

Питання процесуальних витрат - вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт на металевий корпус гранати Ф-1 з маркуванням на нижній частині корпусу «8/17 254 - Р ТН»; запал типу УЗРГМ з маркуванням на ньому «386-121-74», накладений згідно ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14.04.2023 року, слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік.

У відповідності з п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації або до командира військової частини на час несення військової служби; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 4302 (чотири тисячі триста дві) гривні 00 копійок.

Речові докази:

- рештки металевого корпусу гранати Ф-1 з маркуванням на нижній частині корпусу «8/17 254 F TH», який запаковано до спец пакету № 5733581;

- рештки запалу типу УЗРГМ з маркуванням на ньому «386-121-74», який запаковано до спец пакету № 5733581, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знищити.

Арешт на металевий корпус гранати Ф-1 з маркуванням на нижній частині корпусу «8/17 254 - Р ТН»; запал типу УЗРГМ з маркуванням на ньому «386-121-74», накладений згідно ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14.04.2023 року, скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же термін, з моменту вручення йому копії вироку шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

СуддяОСОБА_1