Справа №573/1979/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1013/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

Іменем України

28 вересня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 573/1979/21 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 09.03.2023, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить переглянути вирок, оскільки стороною обвинувачення не доведеного його вини у вчиненні розбою.

Вироком Білопільського районного суду Сумської області від 09.03.2023 ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК, і йому призначене покарання: за ч. 2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 3 ст. 187 КК у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна (окрім житла). На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна (окрім житла). На підставі ч. 4 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Білопільського районного суду Сумської області від 19.08.2022, визначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці з конфіскацією майна (окрім житла). Відповідно положень ст. 72 КК зараховано у строк відбування призначеного покарання строк попереднього ув`язнення із 08.11.2021 до 18.08.2022, а також строк відбуття покарання за попереднім вироком з 19.08.2022 до 08.03.2023. Стягнуто з ОСОБА_12 на користь держави 1029,72 грн процесуальних витрат.

Згідно вироку, 08.10.2021 близько 23:00 ОСОБА_12 , перебуваючи в приміщенні непрацюючої прохідної колишнього ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: вул. Кайдаша с. Куянівка Сумського району Сумської області, діючи повторно, таємно викрав належний ОСОБА_13 мобільний телефон вартістю 614 грн.

03.11.2021 близько 20:00 ОСОБА_14 , діючи повторно, проник у приміщення кухні домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав належне ОСОБА_15 майно на загальну суму 1080,45 грн.

07.11.2021 близько 17:00 ОСОБА_9 проник до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де, з метою заволодіння чужим майном, вчинив напад на потерпілу ОСОБА_16 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя/здоров`я останньої.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_8 , яка заперечила проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що вчиняючи кримінальне правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_16 він не застосовував насильство, небезпечне для її життя чи здоров`я, то вони є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Належним чином перевіривши заперечення сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_12 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, суд першої інстанції правильно визнав їх такими, що не відповідають дійсності та матеріалам кримінального провадження, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та наявності відповідних доказів.

Так, для встановлення наявності в діях обвинуваченого складу правопорушення, передбаченого ст. 187 КК, необхідно виходити із об`єктивної сторони цього злочину, кваліфікуючою та обов`язковою ознакою якого є напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, що є окремим спеціальним різновидом суспільно небезпечного діяння проти власності та складається з двох нерозривних і взаємозалежних дій: нападу і насильства.

Напад складається з одномоментного акту або системи поведінкових актів, за допомогою яких відбувається заволодіння чужим майном. Властивістю нападу є включення, «вплетення» в нього насильства дії, що робить заволодіння майном нападом. Власне акт чи акти заволодіння майном через обов`язкове поєднання з насильством чи погрозою його застосування (фізичне або психічне насильство) наповнюються якісно іншим змістом набувають ознак розбійного нападу.

Під насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, слід розуміти заподіяння їй легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння.

Під час розбою напад завжди пов`язаний із насильством або погрозою його застосування. Зусилля нападника спрямовані насамперед проти особи потерпілого і застосовуються проти її волі та/або поза її. Метою такого насильства є намір відразу подавити опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Нападник покладається й обирає форми (способи) насильства, які самі по собі становлять реальну небезпеку для життя чи здоров`я потерпілого у разі їх негайного застосування чи впродовж тривання нападу. В уяві нападника таке насильство забезпечує безперешкодний перехід чужого майна на його користь або дозволяє уможливити його утримання, якщо воно вже у нього перебувало.

Насильство, як правило є інтенсивним. Особа, яка його застосовує або погрожує ним, перебуває в агресивно-насильницькому стані, тобто у стані готовності застосувати насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, на будь-якому етапі злочинної поведінки. Такий стан і характер дій нападника по суті є тими ознаками, які, навіть за відсутності реального застосування насильства, свідчать про розбій.

Зовнішні прояви нападу і насильства (погрози його застосування) можуть бути й іншими. Має значення місце, пора доби, обстановка, обставини, форма та порядок перебігу нападу і застосування насильства. Якщо поведінка винної особи в конкретний час, місці, за обставин та в обстановці є підступною, несподіваною, раптовою і неспровокованою, спрямована проти волі або поза волею потерпілого, насильство є реальним, інтенсивним і небезпечним для життя чи здоров`я особи або ж воно не застосовується (є нереальним), але характер дій особи є агресивно-насильницьким, то такі ознаки свідчать про напад, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, або з погрозою його застосування, і мають розцінюватись як розбій. При цьому, визначальним є не тільки наслідки, що настали в результаті застосування насильства до потерпілого, але й час та спосіб дій винної особи.

Потерпіла ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснила, що 07.11.2021 близько 16 год. вона зайшла в будинок, у якому проживає, та виявила там ОСОБА_12 , який одразу накинув їй на голову речі, повалив на підлогу та почав душити, вимагаючи у неї грошові гроші, на що вона погодилась. Вони разом вийшли у веранду, де потерпіла виштовхнула обвинуваченого з будинку та зачинила двері.

Згідно висновку експерту № 310 від 24.11.2021 ОСОБА_16 було встановлено діагноз: перелом 9-го ребра справа зі зміщенням. Вказане ушкодження могло утворитися в результаті дії тупих предметів, що мають властивості твердих, і за ступенем тяжкості оцінюється як ушкодження середньої тяжкості. Ушкодження могло утворитися внаслідок падіння з вертикального положення тіла на площину чи від удару об сторонні предмети.

Аналіз характеру та послідовності дій обвинуваченого, природа застосованого ним насильства у своїй сукупності свідчать про те, що він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном саме із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої. Зокрема, про це свідчить те, що обвинувачений підступно проник у будинок потерпілої, де почав її вичікувати з метою реалізації своїх намірів. Після того, як потерпіла зайшла в будинок, обвинувачений, діючи раптово та несподівано, маючи намір подавити опір потерпілої та упередити можливу протидію нападу, накинув їй на голову одяг та штовхнув її, від чого вона впала на підлогу. Після цього, обвинувачений, продовжуючи свої дії, почав вимагати у неї грошові кошти та здавлювати потерпілій горло, забезпечуючи тим самим безперешкодний перехід чужого майна на його користь. В результаті вказаний дій обвинуваченого потерпілій були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Таким чином, час, місце, обстановка та спосіб вчинення злочину свідчать про напад, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я. При цьому розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні, тому дії ОСОБА_12 обгрунтовано кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, обставин і фактів, які могли б вплинути на законність, вмотивованість та/чи обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення щодо доведення винуватості ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, і які б не були досліджені чи належним чином не оцінені цим судом, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованим і належним чином умотивованим, тому вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_12 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Вирок Білопільського районного суду Сумської області від 09.03.2023 відносно ОСОБА_17 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4