Справа № 373/2647/23
Номер провадження 1-кп/373/80/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Переяславі кримінальне провадження (№ ЄРДР 0000145) по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслава-Хмельницького Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, директора ТОВ «Гартес» (м. Київ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 189 КК України,

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені досудовим слідством час та місці, ОСОБА_4 з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вступили в злочинну змову, направлену на пред`явлення потерпілим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вимоги передачі в якості неіснуючого боргу грошових коштів у розмірі 10 000 доларів США.

При цьому, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2, реалізуючи спільний злочинний умисел домовились, що для отримання грошових коштів будуть застосовані погрози вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень до потерпілих та їх близьких родичів.

Надалі, 01.09.2021 близько 17 години невстановлені особи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_3, маючи попередню домовленість про здійснення вимагання грошових коштів у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні виробничого цеху за адресою: Київська область, Бориспільський район, м. Переяслав, вул. Лагерна, буд. 44, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, із погрозами, поєднаними з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих та їх близьких родичів, застосовуючи психологічний тиск пред`явили безпідставну вимогу потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передати їм в якості неіснуючого боргу грошові кошти у сумі 10 000 доларів США.

Надалі, 21.09.2021 близько 14 години ОСОБА2 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_3, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання чужого майна шляхом застосування насильства, маючи попередню домовленість про здійснення вимагання грошових коштів у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні виробничого цеху за адресою: Київська область, Бориспільський район, м. Переяслав, вул. Лагерна, буд. 44, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, із погрозами, поєднаними з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих та їх близьких родичів, застосовуючи психологічний тиск знову пред`явили безпідставну вимогу потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передати їм в якості неіснуючого боргу грошові кошти у сумі 10 000 доларів США, при цьому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою домовленістю із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наніс декілька ударів по обличчю потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , внаслідок чого ОСОБА_6 отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Побоюючись за своє життя та здоров`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 погодились передати грошові кошти, для цього ОСОБА_2, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3, діючи на виконання заздалегідь узгодженого плану, домовились про їх передачу 04.10.2021.

У визначений час, 04.10.2021 близько 16 години 04 хвилини ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3 прибули до обумовленого з ОСОБА_6 місця зустрічі, а саме до кав`ярні «Justcoffee» за адресою: Київська область, Бориспільський район, м. Переяслав, вул. Шкільна, буд. 55, для отримання грошових коштів від потерпілих.

В цей самий час, поряд з вказаною кав`ярнею в автомобілі марки «Мерседес», чорного кольору знаходився ОСОБА_2, який уточнив у ОСОБА_6 чи приніс останній гроші на що отримав ствердну відповідь та наказав ОСОБА_6 віднести та передати їх ОСОБА_3.

Під час зустрічі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 наказали ОСОБА_6 сісти до автомобіля марки «БМВ», де після отримання частини грошових коштів в сумі 15 000 гривень ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вимагання поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, ображали ОСОБА_6 , безпідставно вимагаючи віддати грошові кошти та погрожували застосуванням вбивства потерпілих та їх близьких родичів у разі ненадання залишку грошових коштів в найкоротші терміни.

У подальшому, 12.10.2021 близько 13 години 40 хвилин ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3 прибув до обумовленого з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 місця зустрічі, а саме до кав`ярні «Еклер» за адресою: Київська область, Бориспільський район, м. Переяслав, вул. і Небесної Сотні, буд. 2-Б, для отримання грошових коштів від потерпілих.

Так, 12.10.2021 приблизно о 13 годині 43 хвилини, перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_4 з ОСОБА_3, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_2, вимагали та отримали від потерпілих чергову частину грошових коштів в сумі 35 000 гривень.

Злочинні дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 189 КК України, як вимагання чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи.

Потерпілий ОСОБА_7 подав прокурору заяву про надання згоди на укладення з обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_6 також подав прокурору заяву про надання згоди на укладення з обвинуваченим угоди про визнання винуватості. Така заява подана ним засобами електронного зв`язку у вигляді сканованої копії, що засвідчена електронно-цифровим підписом справжність якого перевірена прокурором. В підготовчому судове засідання не прибув, за поясненнями прокурора та потерпілого ОСОБА_7 перебуває за кордоном.

У підготовчому судовому засіданні прокурор повідомив суд про укладення 11.12.2023 із ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , угоди про визнання винуватості, в якій зазначено всі необхідні дані щодо особи обвинуваченого, фактичні обставини справи, кваліфікація кримінального злочину, беззастережне визнання ним винуватості у вчиненні кримінального правопорушення; його обов`язки щодо співпраці в рамках кримінального правопорушення; умови часткового звільнення обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків, внаслідок вчиненого ним кримінального правопорушення; відшкодування ним завданої потерпілим шкоди; обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують; узгоджено покарання обвинуваченому; установлено відсутність підстав для спеціальної конфіскації; вказані наслідки укладення, затвердження та невиконання даної угоди. Угода підписана прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 .

В угоді зазначено про беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості та узгоджене покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 189 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. Передбачено можливість застосування судом ст. 75 КК України про звільнення обвинуваченого на строк 3 роки від відбування покарання з випробовуванням та установлення певних обов`язків відповідно до ст. 76 КК України у виді періодичної явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомлення цього органу про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Дослідивши дану угоду, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, а також позицію потерпілих суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 12 КК України, ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні. Укладена угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Укладення сторонами даної угоди є добровільним.

Міра покарання, узгоджена в угоді, відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), є необхідною і достатньою для його виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає принципам справедливості, гуманності та вимогам закону про кримінальну відповідальність.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб, відповідають інтересам суспільства.

Обвинуваченому роз`яснено його право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди.

Обставин, які перешкоджають затвердженню угоди, не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

За таких обставин, суд дійшов висновку про затвердження укладеної між сторонами угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому покарання, визначеного в даній угоді.

Згідно ч. 1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначається, серед іншого, узгоджене покарання за обвинуваченням та згода обвинуваченого на його призначення.

Цивільного позову до обвинуваченого не пред`явлено.

Питання речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України. Враховуючи зміст обвинувачення, що свідчить про виділення в окреме кримінальне провадження матеріалів щодо співучасників ОСОБА_4 , неможливо вирішити питання про долю речових доказів, що містять на собі сліди кримінального правопорушення та можуть бути знищені до вирішення питання про завершення розгляду іншого кримінального провадження щодо таких осіб. Питання по таким речовим доказам можливо вирішити в порядку ст. 537 КПК України за зверненням учасників кримінального провадження чи інших заінтересованих осіб.

Угода не містить положень про процесуальні витрати, які до вирішення питання про завершення розгляду іншого кримінального провадження щодо співучасників обвинуваченого, вирішені бути не можуть.

За твердженням сторін кримінального провадження арешт на нерухоме чи цінне рухоме майно обвинуваченого не накладався. Заяв про скасування арешту на його рухоме майно, що є речовим доказом у справі, сторони не подавали.

Відносно обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з одночасним внесенням застави в розмір 118 950 грн, яка була внесена 16.10.2021 заставодавцем ОСОБА_9 .

За приписами ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

За приписами ст. 203 КПК України така обставина як припинення дії цього запобіжного заходу не наступила. Отже, питання про повернення застави заставодавцю за цим вироком вирішене бути не може.

Керуючись ст. 374, 474, 475, 615 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 грудня 2023 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні за № 0000145, зі сторони обвинувачення, та ОСОБА_4 , який є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

Призначити ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 189 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк терміном 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ч. 6 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1