Справа № 750/2137/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/731/23
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

09 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, не одруженому, працюючому оздоблювачем фасадів, раніше неодноразово судимому, продовжений строк тримання під вартою до 21 жовтня 2023 року включно, без визначенням розміру застави.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції вказав на те, що розгляд кримінального провадження не завершений, а підстав для скасування запобіжного заходу або заміни на більш м`який не встановлено, ризики, що були враховані під час обрання міри запобіжного заходу на час розгляду клопотання не зменшилися та продовжують існувати.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду, як необґрунтовану, та змінити йому раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який, який не буде пов`язаний із позбавленням волі.

Окрім цитування ч. 3 ст. 5 Конвенції та правових позицій Європейського суду з прав людини, вказує на те, що у даному провадженні розумність строку тримання під вартою давно порушена, оскільки жодних нових доказів, які б підтверджували його вину, за цей час не встановлено, а можливості їх отримання вичерпані. Свідки, допитані в суді першої інстанції, вже вказали на його невинуватість у цьому провадженні. При цьому, до клопотання прокурора не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри, не кажучи про тримання його під вартою.

Копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду. Дане клопотання було подано прокурором під час судового засідання розгляду справи по суті, а тому не вважається таким, що подане у відповідності до вимог ст. 184 КПК України, так як обвинуваченому не було надано можливості ознайомитись з матеріалами клопотання.

В ухвалі суду присутні порушення норм КПК України та Європейського права, у зв`язку з незаконним триманням особи, порушенням процесуальних строків з боку прокурора, та необґрунтованим рішенням суду про продовження строку тримання його під вартою.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили про заміну раніше обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який, непов`язаний із позбавленням волі, прокурора, який заперечував проти аргументів сторони захисту, вказуючи, що свідок ОСОБА_9 під час допиту в суді заявляла про поза процесуальний вплив на неї обвинуваченого та його брата з метою зміни показань та надання свідчень про причетність до побиття потерпілого свідка ОСОБА_10 , який помер, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді під час судового розгляду регламентується положеннями статті 331 КПК України, у порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу, з урахуванням особливостей судового розгляду кримінального провадження, а тому обґрунтованість підозри, коли складений обвинувальний акт і відбуватиметься перевірка доведеності чи недоведеності обвинувачення, апеляційним судом перевірятися не може, оскільки це буде прямим втручанням апеляційної інстанції в розгляд обвинувачення судом першої інстанції.

До того ж, у разі незгоди з оголошеною підозрою, сторона захисту мала можливість оскаржити її під час досудового розслідування, адже це питання врегульовано чинним кримінальним процесуальним законодавством. Однак, таким своїм правом ні підозрюваний на той час, ні його захисник не скористалися, у зв`язку з чим питання доведеності підозри є предметом судового розгляду і не може бути розглянуто на даній стадії апеляційного розгляду, як помилково вважає апелянт.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що ІНФОРМАЦІЯ_2, близько 16 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_11 не менше п`яти ударів кулаками правої та лівої рук в область обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-лицевої травми, набряку головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Внаслідок отриманого комплексу тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , близько 16 год. 30 хв., ІНФОРМАЦІЯ_2 помер біля шостого під`їзду будинку АДРЕСА_3 .

31 грудня 2021 року ОСОБА_6 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

02 січня 2022 року слідчим суддею Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Строки тримання під вартою у подальшому продовжувалися.

Особливість запобіжних заходів, а також продовження строку їх дії, полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного/обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний/ обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Ризик, це завжди ймовірність настання того чи іншого факту, тому твердження обвинуваченого про те, що прокурором не наведено конкретних та нових обставин для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є безпідставними. Адже, всі наведені прокурором ризики були встановлені та підтверджені під час обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування, на даний час вони не зникли та продовжують існувати. Будь-яких нових ризиків прокурором не наведено і судом не встановлено.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд вірно врахував, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення під час іспитового строку за попереднім вироком, не має міцних соціальних зв`язків, що підвищує ризик того, що він може ухилитися від суду, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим.

На час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, не всі докази у кримінальному провадженні є дослідженими, отже, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та встановлених у кримінальному провадженні обставин, має місце обґрунтованість твердження сторони обвинувачення про існування ризиків ухилення ОСОБА_6 від явки до суду та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Наявність у обвинуваченого місця проживання та матері похилого віку, не можуть бути визнані обставинами, які гарантуватимуть його належну процесуальну поведінку під час судового розгляду, як на цьому наголошує сторона захисту.

Посилання обвинуваченого на положення ст. 184 КПК України в тій частині, що йому не було вручено клопотання про продовження строку тримання під вартою за три години до судового розгляду не приймаються до уваги, оскільки положення закону стосуються виключно клопотань про обрання запобіжного заходу.

Питання продовження строку тримання під вартою регулюються положеннями ст. 199 КПК України, якою не передбачений обов`язок прокурора про вручення обвинуваченому клопотання та матеріалів до нього за три години досудового розгляду.

Більш того, якщо сторона потребувала часу на ознайомлення з клопотанням та матеріалами, то вона мала можливість заявити про це клопотання в судовому засіданні, але такого клопотання суду не надходило.

Таким чином, ні прокурором, ні судом в даному випадку не було допущено жодних порушень норм кримінального процесуального закону, як намагається переконати обвинувачений.

Отже, стороною захисту не наведено жодної обставини, з підтвердженням її відповідними доказами, яка б свідчила, що раніше встановлені ризики неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого зменшились за час перебування ОСОБА_6 під вартою, або зникли. Не наведено нових обставин, які б вказували на те, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами та даними про особу підозрюваного/обвинуваченого збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, належне обґрунтування доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строків тримання під вартою відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 - 178 КПК, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час вирішення клопотання прокурора.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-406, 407, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 серпня 2023 року про продовження обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 строків тримання під вартою, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4