Справа № 526/1714/22
Провадження № 1-кп/526/45/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальні провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000096 та № 0000141 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць рф, Брянської області Севського району с. Подлісні-Новоселки, громадянин України, освіта середня, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

1 епізод: 29 вересня 2022 року приблизно о 21:00 год. ОСОБА_4 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 прийшли в гості до своїх спільних знайомих ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_2 . Після спільного вживання спиртних напоїв ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 залишились ночувати в будинку за вищевказаною адресою. Вранці 30.09.2022 близько 09-00 год. коли ОСОБА_4 прокинувся, він побачив біля ліжка, де спала ОСОБА_6 , мобільний телефон марки "ZTE A51» і у нього виник умисел на скоєння його крадіжки. В подальшому, ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з метою свого матеріального збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку мобільного телефону марки «ZTE A51», що є власністю ОСОБА_6 , вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 31.10.2022 № СЕ-19/119-22/12774-ТВ становить 4378 грн.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 збитки на суму 4378 грн.

2 епізод: 19 грудня 2022 року близько 17-00 год. неповнолітній ОСОБА_5 прийшов додому до батьків свого товариша ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 для того, щоб поговорити з ОСОБА_4 та його співмешканкою ОСОБА_8 з приводу відшкодування збитків за мобільний телефон. В цей час до домогосподарства прийшов неповнолітній ОСОБА_5 . Перебуваючи біля вказаного будинку, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 розпочався словесний конфлікт під час якого з будинку вийшов співмешканець ОСОБА_8 - ОСОБА_4 . В подальшому, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 підійшов ззаду до ОСОБА_5 та завдав удар ногою по ногах останнього, збивши його з ніг, в результаті чого ОСОБА_5 впав на землю та вдарився головою. Після чого ОСОБА_4 наніс удар ногою в спину неповнолітньому ОСОБА_5 та близько 9 ударів ногами та руками по спині та обличчю, чим спричинив останньому струс головного мозку.

Згідно висновку експерта № 02 від 10.01.2023 р. встановлене тілесне ушкодження у ОСОБА_5 могло утворитися 19.12.2022 року.

Тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку по ступеню тяжкості кваліфікується як легке тілесне ушкодження (п.п.2.3.1а, 2.3.2, 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995р.).

Суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 КК України і кваліфікує його дії як спричинення легких тілесних ушкоджень та ч.4 ст. 185 КК України за якою кваліфікує його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи, пояснивши, що дійсно викрав мобільний телефон у потерпілої, який відніс додому, маючи намір самостійно його використовувати. Також підтвердив, що наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 , оскільки той висловлювався нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_8 .

Потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що дійсно в неї гостював ОСОБА_4 , який залишився ночувати. Вранці виявила відсутність мобільного телефону та викликала працівників поліції. Згодом мобільний телефон був виявлений у ОСОБА_4 та їй повернутий Претензій до обвинуваченого не має.

Потерпілий ОСОБА_5 та законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 звернулися до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, претензій до обвинуваченого не мають.

Докази відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувались так як фактичні обставини справи не оспорюються.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються і при відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України судом є вчинення проступку в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує, що вчинені ним кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є проступком та тяжким кримінальними правопорушеннями та особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, примирився з потерпілою, проте за місцем проживання характеризується негативно, притягувався до кримінальної відповідальності, тому вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції статей у вигляді позбавлення волі за сукупністю злочинів. Враховуючи конкретні обставини справи, відсутність тяжких наслідків та повернення викраденого майна потерпілій, суд не вбачає достатніх підстав для його направлення в місця позбавлення волі і приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства в зв`язку з чим йому необхідно встановити іспитовий строк з метою випробування, так як саме таке покарання буде достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Суд також вважає, що з ОСОБА_4 слід стягти процесуальні витрати за проведену у справі експертизу.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України за якою призначити йому покарання у вигляді - 2 місяців арешту та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 1 рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягти з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні товарознавчу експертизу в сумі 566 грн. 34 коп.

Речові докази: мобільний телефон марки «ZTE A51» залишити власнику - ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1