Справа № 635/441/20
Провадження № 1-кп/635/551/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4 , захисник адвокат ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000463 від 08 вересня 2020 року.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування заявлених вимог пояснила, що продовжують існувати ризики передбачені п. 1, п. 3 і п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений не працює, не проживає за місцем реєстрації, не має родини і як наслідок у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, під час досудового розслідування обвинувачений вже переховувався від органів досудового розсування і слідчим суддею ухвалювалось рішення про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 для його примусового приводу до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, при цьому він обвинувачується у вчиненні ряду злочинів в тому числі тяжкого злочину за яким передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, тому за викладених обставин може покинути територію Харківської області та переховуватись від суду. Обвинувачений обізнаний про місце проживання та роботи потерпілих та свідків, тому існує ризик незаконного на них впливу з боку обвинуваченого. Крім того, існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений не має законних джерел існування, раніше засуджений і знову обвинувачується у вчинені ряду корисливих злочинів. Враховуючи викладене для запобігання вказаним ризикам є необхідним продовжити обраний запобіжний захід. Вказав, що є доцільним переведення обвинуваченого для розгляду справи у судовому зсіданні з Державної установи «Полтавська УВП № 23» Полтавської області до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечував проти продовження застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив змінити обраний запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання його матері ОСОБА_6 , та вказав, що тривалий час перебуває під вартою і за цей час давно не бачив дітей. Його брат перебуває в лавах ЗСУ. Сам обвинувачений має ряд захворювань, які потребують лікування, а в умовах слідчого ізолятора йому не надають відповідної медичної допомоги. Справа перебуває на стадії судового розгляду і сторона обвинувачення не може знайти свідків та забезпечити їх явку до суду. Вказав, що не має наміру переховуватись від суду, а тяжкість обвинувачення не є підставою для тримання його під вартою. Вказав, що вирішувати питання про його переведення з Державної установи «Полтавська УВП № 23» Полтавської області до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» є недоцільним до вирішення питання щодо продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання піл вартою.

Захисник у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав позицію свого підзахисного, крім того вказав, що клопотання прокурора не є обґрунтованим, не відповідає вимогам закону і до нього не долучені докази на підтвердження викладених обставин. Просив змінити запобіжний захід на більш м`який. Просив перевести обвинуваченого з Державної установи «Полтавська УВП № 23» Полтавської області до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для його безпосередньої участі у судовому засіданні.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, в тому числі, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, при цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Судом встановлено, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 квітня 2021 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався судом, останній раз на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2023 року строк дії запобіжного заходу продовжено до 03 лютого 2024 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не працює, не має стійких соціальних зв`язків, не проживає за місцем реєстрації, раніше засуджений і знову обвинувачується у вчинені ряду корисливих злочинів. Під час досудового розслідування обвинувачений переховувався від органів досудового розсування і слідчим суддею ухвалювалось рішення про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 для його примусового приводу до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Обвинуваченому відомі адреси проживання потерпілих, свідків і вказані обставини, у їх сукупності дають підстави вважати про неможливість запобігання ризикам, зазначеним у пунктах 1, 3, 5 частини 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою за станом здоров`я, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

За викладених обставин, суд, продовжує застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню існуючим ризикам та залишає без задоволення клопотання обвинуваченого, матері обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника.

Стосовно питання переведення обвинуваченого з Державної установи «Полтавська УВП № 23» Полтавської області до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для його участі у судовому засіданні суд приходить на наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України, судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 318 КПК України, для забезпечення участі обвинуваченого у судовому засіданні, суд вважає за необхідне перевести ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Державної установи «Полтавська УВП № 23» Полтавської області до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» у зв`язку із розглядом у суді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, при цьому є доцільним присутність обвинуваченого безпосередньо у залі судового засідання.

Залишити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на період дії даної ухвали суду про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Копію ухвали направити для виконання до Державної установи «Полтавська УВП № 23» Полтавської області та Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Керуючись ст. ст. 315, 318 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України продовжити до 30 березня 2024 року.

Перевести ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Державної установи «Полтавська УВП № 23» Полтавської області до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» у зв`язку із розглядом у суді кримінального провадження № 635/441/20 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Залишити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на період дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Копію ухвали направити для виконання до Державної установи «Полтавська УВП № 23» Полтавської області та Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала суду про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1