Справа № 452/2843/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1182/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 вересня 2023 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 вересня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000820 від 31 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Підозрюваного ОСОБА_7 звільнено з-під варти в залі суду.

На ухвалу слідчого судді прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.10.2023 без права внесення застави.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор ОСОБА_10 покликається на те, що слідчим суддею безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, та встановлені слідчим суддею в ухвалі від 07.09.2023 не зменшились, так як з часу обрання запобіжного заходу минуло лише 11 днів, а фактичні обставини кримінального провадження жодним чином не змінились, судом повністю залишено поза увагою той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 протягом більше 6 років переховувався від органу досудового розслідування та знаходився в розшуку, в такий спосіб перешкоджаючи завершенню досудового розслідування.

Більше того, судом не взято до уваги, що строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців слідчим суддею 14.09.2023, що з урахуванням дати розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, а саме 19.09.2023, обгрунтовано вказує на те, що слідчому об`єктивно неможливо було, а саме у строк 4 дні, провести заплановані слідчі та процесуальні дії та завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вважає, що під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчим та прокурором доведено, що обставини, які наведені в клопотанні та передбачені ч. 3 ст. 184 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а саме в межах строку досудового розслідування до 19.10.2023.

Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви. Також додатково вказав, що станом на день апеляційного перегляду, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 скеровано до суду.

Підозрюваний ОСОБА_7 , захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 апеляційну скаргу заперечили, просять судове рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які просять судове рішення залишити без змін, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів судового провадження у проваджені СВ Самбірського РВП ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000820 від 31.07.2017 за підозрою ОСОБА_12 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

24 липня 2017 року ОСОБА_7 Самбірським ВП ГУНП у Львівській області оголошено в розшук.

31 липня 2017 року кримінальне провадження №0000820 відносно ОСОБА_7 на підставі п.2 ч. 1 ст. 280 КПК України зупинено у зв`язку із оголошенням підозрюваного в розшук.

15 серпня 2017 року у зв`язку із необхідністю проведення слідчих дій досудове розслідування по матеріалах провадження було відновлено, після проведення яких цього ж числа досудове розслідування знову було зупинене на підставі п 2 ч. 1 ст.280 КПК України.

11 липня 2018 року у зв`язку із необхідністю проведення слідчих дій досудове розслідування по матеріалах провадження було відновлено, після проведення яких цього ж числа досудове розслідування знову було зупинене на підставі п.2 ч. 1 ст.280 КПК України.

07 вересня 2023 року о 07 год. 25 хв. ОСОБА_7 було затримано, у зв`язку з чим досудове розслідування відновлено.

Ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07.09.2023 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування терміном до 19 вересня 2023 року (включно) без права внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.09.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000820 від 31.07.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України на шість місяців, а саме до 19 жовтня 2023 року.

16.10.2023 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.121, ч. 1 ст. 296 КК України.

Ухвала слідчого судді від 19 вересня 2023 року про відмову у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_7 постановлена з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою слідчим суддею встановлено, що старший слідчий в клопотанні лише констатує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення; наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України; неможливість застосувати до ОСОБА_7 менш суворих запобіжних заходів, які б забезпечили виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Однак, всупереч вимогам ч. 3 ст. 199 КПК України, старшим слідчим в клопотанні не зазначено виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились з часу застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Про наявність нових ризиків, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_7 в клопотанні також не зазначено.

У судовому засіданні ні старшим слідчим, ні прокурором не надано належних та допустимих доказів щодо доведення вищевказаних обставин, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що такі ними не доведено.

При цьому, в ході розгляду клопотання в судовому засіданні на обґрунтування своїх доводів захисниками було надано письмові докази, згідно з якими ОСОБА_7 має батьків пенсіонерів похилого віку, які зареєстровані і проживають на АДРЕСА_1 ; має позитивну характеристику Всеукраїнської Громадської організації «Українська Народна Самооборона», із якої відомо, що ОСОБА_7 є діючим членом організації з 2016 року, приймає активну участь у житті та діяльності організації. З часу повномасштабного військового вторгнення російської федерації ОСОБА_7 займається волонтерською діяльністю, особисто допомагає ЗСУ, як фінансово так і матеріально, що в своїй сукупності, на переконання слідчого судді, вказує на наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків.

Докази, які б спростовували твердження підозрюваного ОСОБА_7 щодо того, що він жодних інших злочинів не вчиняв і до адміністративної відповідальності не притягувався, учасниками розгляду клопотання слідчому судді наданими не були.

Обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , в клопотанні, всупереч вимогам ч. 3 ст. 199 КПК України, не зазначені. Клопотання лише містить перелік певних слідчих та процесуальних дій, які старший слідчий планує провести в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, однак, письмові докази, які доводять вчинення старшим слідчим конкретних дій по їх реалізації та проведенню до клопотання не долучені та в судовому засіданні при розгляді клопотання не надані і не доведені.

Суд не наділений правом виходу за межі обставин, викладених в клопотанні, та самостійно встановлювати обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, та збирати докази на їх доведення, оскільки при зверненні до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, слідчий, прокурор зобов`язаний зазначити в клопотанні виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а також зазначити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та довести ці обставини відповідними письмовими доказами.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що старшим слідчим в клопотанні не наведені обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також вказані обставини не були доведені і під час розгляду клопотання, тому відповідно до вимог ч. 5 ст. 199 КПК України, дійшов висновку, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

При цьому слідчим суддею також враховано заяву потерпілого ОСОБА_13 відповідно до якої «він жодних претензій до ОСОБА_7 немає і ОСОБА_7 під час конфлікту наніс йому незначні ушкодження, які не вплинули на стан його здоров`я», та вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2018 року, який на даний час хоч і перебуває на перегляді в Львівському апеляційному суді і не набрав законної сили, яким дії іншого обвинуваченого ОСОБА_14 , у кримінальному провадженні з якого було виділено матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , судом було перекваліфіковано з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України, мають суттєве значення у вказаному кримінальному провадженні і вказують на необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

З такими висновками погоджується колегія суддів, та звертає увагу на недоведеність слідчим у клопотанні та прокурором під час апеляційного розгляду тих обставин, що заявлені органом досудового розслідування ризики мають такий ступінь небезпеки, яким здатен запобігти лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007, «Єлоєв проти України» від 06.11.2008р.).

Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Ураховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дослідив всі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою для продовження застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого.

Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000820 станом на день апеляційного перегляду, скеровано до суду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Правових підстав для скасування судового рішення апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й відсутність підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 вересня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4