ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3514/23 Справа № 175/2923/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пролетарське Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24 січня 2019 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, 24.02.2022 року знятого з обліку по відбуттю іспитового строку,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України

Встановила:

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк покарання ухвалено обчислювати з дня обрання запобіжного заходу, тобто з 30 травня 2023 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 залишено без змін.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 26.05.2023 року приблизно о 07 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 побачив припаркований автомобіль «Mitsubishi Lancer» сірого кольору державний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_9 , після чого у останнього виник раптовий умисел направлений на проникнення до вказаного автомобіля з метою викрадення майна яке знаходиться в середині

Перебуваючи у зазначеному місці та в зазначений період часу, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, викрадення майна яке знаходиться в середині вказаного автомобіля діючи в умовах воєнного стану, за допомогою цеглини розбив переднє водійське скло,та дії ОСОБА_7 були помічені потерпілою ОСОБА_9 яка намагалися його зупинити.

ОСОБА_7 ігноруючи голосно висловлювані вимоги потерпілої ОСОБА_9 усвідомлюючи, що його дії були поміченими, з метою заволодіння майном, бажаючи досягти свого злочинного наміру, діючи умисно, повторно, відкрито, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення, розуміючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, незаконно проник до сховища, а саме заліз рукою через розбите вікно до автомобіля «Mitsubishi Lancer» сірого кольору державний номер НОМЕР_1 та взяв звідти косметичку «Parfums Christian Dior» вартістю 260 грн. в середині якої знаходився дерев`яний хрестик натільний на якому розп`ятий Ісус зі звичайного металу вартістю 3,65 грн., металеву шпильку для волосся з білим каміння №KRAB-25-3-3(12) вартістю 35,04 грн., браслет на руку зі штучної перли зі вставкою у вигляді квітки вартістю 176,67 грн.

Після чого, ОСОБА_7 утримуючи викрадене майно при собі ігноруючи голосно висловлювані вимоги потерпілої ОСОБА_9 втік з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном, чим спричинив матеріального збитку на загальну суму 475,36 гривень.

Обвинувачений не погодився з таким рішенням суду. В апеляційній скарзі просить вирок скасувати, оскільки суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Посилається на те, що на шкатулці, яку він нібито викрав у потерпілої, не виявлено його відбитків пальців. Також не виявлено відбитків пальців і на предметі, яким він нібито розбив скло машини потерпілої.

Потерпілою не було заявлено позов про відшкодування вартості нібито розбитого скла. Зазначене, на думку обвинуваченого, повинно трактуватись на його користь, чого суд першої інстанції не взяв до уваги.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Згідно зі ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судове рішення, відповідно до ст. 370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні злочину при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 186 КК України - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки та, у зв`язку з цим, про недоведеність вини обвинуваченого - є безпідставними.

Матеріалами справи встановлено, що судове слідство по ній проведено з дотриманням процесуальних норм, а висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

В обґрунтування свого висновку про винність ОСОБА_7 суд насамперед послався на покази потерпілої ОСОБА_9 , які вона давала як під час судового розгляду так і під час досудового слідства, при проведенні слідчого експерименту при відтворенні обстановки і обставин події після роз`яснення прав в присутності понятих.

Як свідчить проведений судом аналіз, ці покази потерпілої ОСОБА_9 відзначались послідовністю і узгодженістю між собою і містили дані щодо особи обвинуваченого, його дій, дати, часу та інших фактичних обставин вчинення злочину, наслідків таких дій, які складають елементи кримінально-караного діяння і які визнані доведеними судом і викладені в мотивувальній частині вироку.

Суть пояснень ОСОБА_9 зводилась до того, що в день події 26.05.2023 року вона прокинулась о 07.30 годин, почувши у дворі ділянки № НОМЕР_2 в СТ Урожай сторонні звуки. Вийшовши надвір, побачила чоловіка біля свого автомобіля Mitsubishi Lancer . Вона почала кричати, щоб чоловік, як згодом вона дізналась це був обвинувачений ОСОБА_7 , відійшов від автомобіля. Потім забігла до будинку, зателефонувала сусіду ОСОБА_11 , щоб він прийшов на допомогу. Коли знову вийшла надвір, побачила, як обвинувачений цеглиною розбив вікно автомобіля, нахилився та вкрав її косметичку, в якій біли прикраси. Обвинувачений почав тікати, однак сусід встиг його затримати. Обвинувачений викинув косметичку під паркан, а далі вони викликали поліцію. Вказала, що обвинувачений чув її крики про виклик поліції, був не зовсім адекватним та сказав, що прийшов забрати борг.

Аналогічні послідовні потерпіла надавала і під час таких слідчих дій, як слідчий експеримент, проведений 30.05.2023, під час проведення якого ОСОБА_9 розповіла та показала на місці про обставини події, які трапились 26.05.2023 року.

Крім того, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.05.2023, потерпіла у присутності понятих впізнала на фото за № 3 обвинуваченого ОСОБА_7 , як особу, яка здійснила грабіж 26.05.2023.

Узгоджені з викривальними показами потерпілої ОСОБА_9 дані містяться у показах свідка ОСОБА_11 , який суду першої інстанції пояснив, що у день події йому зателефонувала сусідка ОСОБА_9 , яка проживає у с/т «Урожай» на відстані приблизно 300 метрів від нього. Вона просила про допомогу, і він побіг до неї. Наближаючись почув крики ОСОБА_9 та побачив, як він пізніше дізнався ОСОБА_7 , який щось кинув у бік паркана. Потерпіла кричала в бік обвинуваченого та просила зупинитися. Свідок затримав ОСОБА_7 , який вказав, що його хтось привіз, а потерпіла заборгувала обвинуваченому гроші. ОСОБА_7 був в неадекватному стані. Також свідок зазначив, що бачив розбите переднє водійське скло на автомобілі потерпілої. ОСОБА_7 вкрав косметичку потерпілої та встиг її викинути. Згодом її знайшли під парканом. Викликавши поліцію, свідок разом з сусідом ОСОБА_12 залишався поряд з обвинуваченим.

Аналогійні пояснення свідок ОСОБА_11 надавав при проведення досудового розслідування під час проведення 30.05.2023 слідчого експерименту.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.05.2023, свідок ОСОБА_11 на фото № 2, в присутності понятих, впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка 26.05.2023 вчинила грабіж у його сусідки ОСОБА_9 .

Свідчення свідка ОСОБА_11 узгоджуються і з поясненнями свідка ОСОБА_12 , який, будучи допитаним у суді першої інстанції пояснив, що ввечері 25.05.2023 року він залишився на дачі у СТ Урожай. Близько 23.30 годин його дружина вклала дитину спати і повідомила, що за парканом хтось ходить. Він вийшов подивитися, побачив незнайомого чоловіка, як дізнався в подальшому обвинуваченого ОСОБА_7 . Свідок запитав у нього, що він тут робить, але відповідь останнього не зрозумів. Наступного ранку його покликав сусід ОСОБА_11 до будинку ОСОБА_9 . Там він побачив затриманого ОСОБА_7 , якого впізнав як особу, яку прогнав зі своєї дачної ділянки. В подальшому приїхали працівники поліції. Крім того свідок зазначив, що ОСОБА_7 поводив себе агресивно, був неадекватний.

Узгоджені з викривальними показами потерпілої ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_12 дані містяться:

- у протоколі огляду місця події від 26 травня 2023 року з фото-таблицею до нього, із якого убачається, що у період часу з 09.10 години до 10.20 години у присутності понятих, спеціаліста і потерпілої проведено огляд пошкодженого автомобіля «Мітсубіші Лансер» сірого кольору ДНЗ НОМЕР_3 ;

- у протоколі огляду речей з фото-таблицею до нього від 27 травня 2023 року, згідно якого було оглянуто жіночої косметичку «Parfunis Christian Dior» та дерев`яний хрестик натільного на якому розп`яття ОСОБА_15 зі звичайного металу, металевої шпильки для волосся з білим каміння, браслета на руку зі штучної перли зі вставкою у вигляді квітки;

- у висновку судової товарознавчої експертизи №2526 від 29 травня 2023 року із якого вбачається, що ринкова вартість на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме на 26.05.2023 наступного майна: жіночої косметичку «Parfunis Christian Dior» з урахуванням зносу складає 260,00 грн. (двісті шістдесят гривень 00 копійок), дерев`яного хрестика натільного на якому розп`яття ОСОБА_15 зі звичайного металу з урахуванням зносу складає 3,65 грн. (три гривні 65 копійок), металевої шпильки для волосся з білим каміння №KRAB-25-3-3(12) з урахуванням зносу складає 35,04 грн., браслета на руку зі штучної перли зі вставкою у вигляді квітки з урахуванням зносу складає 176,67 грн. (сто сімдесят шість гривень 67 копійок).

- та інших доказах, зокрема письмових матеріалів, в їх сукупності.

Наведеними у вироку даними спростовані твердження сторони захисту про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

З вироку видно, що судом дана оцінка і перевірена версія обвинуваченого про те, що він не вчиняв даного злочину. Дана версія не знайшла свого підтвердження ні в ході судового розгляду у суді першої інстанції, і під час апеляційного перегляду справи.

Таким чином, давши аналіз зібраним у справі доказам у їх сукупності та належним чином їх оцінивши, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винним у вчиненні ним зазначеного у вироку злочину, за який його засуджено, а дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України.

Апеляційні доводи обвинуваченого, що на шкатулці, яку він нібито викрав у потерпілої, а також на предметі, яким він нібито розбив скло автомобіля, не було виявлено його відбитків пальців, а також про те, що потерпілої не було заявлено цивільного позову про відшкодування вартості розбитого скла, - як на підставу вважати недоведеною його вину у вчиненні злочину, - є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки вони жодними чином не спростовують встановлених під час судового розгляду обставин.

На переконання колегія судді, вищенаведені у сукупності докази, які обґрунтовано визнано судом першої інстанції допустимими, належними, достатніми та достовірними, ретельно проаналізовані, та повністю доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та в повній мірі спростовують апеляційні доводи обвинуваченого щодо його непричетності до скоєного та необґрунтованості ухваленого відносно нього вироку.

У колегії суддів немає сумніву щодо правильності висновків суду першої інстанції, що інкриміноване кримінальне правопорушення скоїв саме обвинувачений ОСОБА_7 . Вина його повністю доведена, а скоєне правильно кваліфіковано за ч.4 ст. 186 КК України.

З журналів та технічних записів судових засідань вбачається, що судовий розгляд було проведено з належним дотриманням вимог КПК України у присутності захисника обвинуваченого.

Всі доводи апеляційної скарги обвинуваченого, на думку колегії суддів, по суті зводяться до намагання у будь-який спосіб уникнути ним кримінальної відповідальності за скоєне.

Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну вироку суду першої інстанції під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, - не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є обґрунтованим, вмотивованим, законним та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4