Справа № 946/5452/23
Провадження № 1-кс/510/94/23
У Х В А Л А

04.10.23 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ренійського районного суду Одеської області знаходиться справа за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вищевказана справа за скаргою знаходилась у провадженні судді Ренійського районного суду Одеською області - ОСОБА_4 . Під час судового засідання по скарзі 02.10.2023р. суддею ОСОБА_4 було заявлено самовідвід, який ухвалою цього ж судді був прийнятий, справу за скаргою було направлено до канцелярії Ренійського районного суду Одеської області для визначення іншого слідчого судді відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

У зв`язку із вищезазначеним, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, справу було передано у провадження судді ОСОБА_1 для розгляду по суті.

Ухвалою судді Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 від 02.10.2023р. справу за скаргою ОСОБА_3 було прийнято у своє провадження із призначенням її до судового розгляду.

У вказаній скарзі ОСОБА_3 просила зобов`язати уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області відкрити кримінальне провадження та розпочати досудове розслідування за фактами вчинення слідчим Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , прокурорами Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , суддями Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 умисних злочинів у складі злочинної організації, передбачених ст. ст. 209, 209-1, 212, 255, 255-1, 256, 364, 358, 396 КК України та видати копію витягу з ЄРДР.

Прокурор до судового засідання не явився, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заявник ОСОБА_3 до судового засідання не явилась, просила провести розгляд скарги без її участі. Від представника заявника будь-яких заяв не надходило.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75- 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язанні заявити самовідвід.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Також слідчий суддя звертає увагу на положення ч. 5 ст. 9 КПК, якими визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and ЗО; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38) (п. 49).

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні далі Суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (п. 53).

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Окрім того, відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Як встановлено слідчим суддею, у скарзі порушується питання про зобов`язання уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області відкрити кримінальне провадження та розпочати досудове розслідування відносно слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , слідчих суддів Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області та прокурорів Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, у тому числі керівника прокуратури ОСОБА_7 за ст. ст. 209, 209-1, 212, 255, 255-1, 256, 364, 358, 396 КК України.

Із заяви про вчинення злочинів вбачається, що ОСОБА_7 є працівником Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області. Відповідно до офіційних даних ОСОБА_7 є керівником Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області.

До територіальної юрисдикції Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області входить Ізмаїльський район Одеської області.

Відповідно до постанови ВРУ «Про утворення та ліквідацію районів» № 807 від 17.07.2020 р. утворено Ізмаїльський район (з адміністративним центром у місті Ізмаїл) у складі територій Вилківської міської, Ізмаїльської міської, Кілійської міської, Ренійської міської, Саф`янської сільської, Суворовської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином до Ізмаїльського району входить Ренійська територіальна громада, у зв`язку з чим юрисдикція Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області поширюється на її територію.

Відповідно до положень ст. 13 ЗУ «Про прокуратуру» керівник окружної прокуратури: представляє окружну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями; організовує діяльність окружної прокуратури; виконує інші повноваження, передбачені цим та іншими законами України та ін.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор підтримує державне обвинувачення в судовому провадженні щодо кримінальних правопорушень, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Саме тому, розглядати діяльність прокурора у кримінальному провадженні без узгодженості повноважень зі слідчим суддею є недопустимим, оскільки в кримінальному провадженні і діяльність прокурора, і слідчого судді спрямована на виконання основних завдань кримінального судочинства.

Тобто керівник Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 представляє окружну прокуратуру у тому числі і у Ренійському районному судді Одеської області (який, у зв`язку із перебуванням в стані незавершеного судового реформування, наразі функціонує, як окремий суд Ізмаїльського району), в межах встановлених законодавством. За його підписом до суду надходять обвинувальні акти та інші процесуальні документи у кримінальних провадженнях, запити про надання інформації щодо статистичних даних та ін.

Таким чином, з метою недопущення сумніву, щодо об`єктивного та неупередженого розгляду вищевказаної скарги, слідчий суддя дійшов висновку про те, що під час розгляду даного клопотання слідчим суддею ОСОБА_1 у сторонніх спостерігачів та учасників кримінального провадження можуть бути підстави вважати, що зазначені обставини можуть позначитися на безсторонності слідчого судді ОСОБА_1 .

Таким чином, є доцільним задовольнити заявлений самовідвід слідчого судді Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.35, 75-82 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву від 04.10.2023 року слідчого судді Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 про самовідвід - задовольнити.

Прийняти самовідвід слідчого судді Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Справу № 946/5452/23 (провадження № 1-кс/510/94/23) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, - направити до канцелярії Ренійського районного суду Одеської області для визначення іншого слідчого судді відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Вячеслав ДУДНИК