Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кп/490/601/2024 У Х В А Л А
06 лютого 2024 року м. Миколаїв
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Гур`ївка, Миколаївського району, Миколаївської області, раніше не судимого, з повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України,
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.
Вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів приходить до наступного.
Дане кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду м. Миколаєва.
Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
За таких обставин, є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Окрім того, в підготовчому судовому засіданні прокурором подано письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 діб. В обґрунтування зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений та його захисник не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження (зміну) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.
Так, ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.11.2023р. ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.01.2024р. без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.12.2023р. ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08.02.2023р.
Згідно вказаних ухвал слідчими суддями було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органу досудового розслідування та/або суду; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Наразі прокурором у поданому клопотанні стверджується про те, що ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати та не зменшились.
Судом вбачається, що наведені ризики є доведеними та на їх наявність вказує наступне.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, з конфіскацією майна або без такої, та у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Враховуючи суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його винуватості; характер умисних злочинів, проти основ національної безпеки України, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених в умовах повномасштабної військової агресії рф проти України та в умовах воєнного стану; зважаючи на особу обвинуваченого, який хоча й раніше не судимий, однак не працює, не одружений, має явні проросійські погляди та стійку антиукраїнську позицію, підтримує дії держави-агресора проти держави та народу України; враховуючи, що наразі продовжуються слідчо-розшукові дії, направлені на встановлення повного кола осіб, з якими ОСОБА_4 міг вчиняти злочини, зокрема учасників телеграм-каналу проросійської спрямованості; зважаючи, що частина території України є тимчасово окупованою, а на інших ділянках державного кордону відсутня повноцінна можливість контролю пересування осіб, в той же час обвинувачений у зафіксованому листуванні в телеграм-каналі висловлював однозначну позицію виїхати за межі України та воювати на боці рф, за такого вбачаються наявними та вагомими ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Таким чином суд приходить до переконання, що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою є виправданим та таким, що забезпечить його належну процесуальну поведінку.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе не визначати обвинуваченому розмір застави у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 197, 199, 314-316, 331 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.
У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.
Клопотання прокурора задовольнити, продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" на строк 60 днів, а саме до 05.04.2024р. включно.
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

В решті ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за кримінальним провадженням.

Суддя ОСОБА_1