судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області
"22" грудня 2023 р. м. Коломия
Згідно розпорядження керівника апарату Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області № 01-11/221/23 від 04.12.2023 року було призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи №346/2844/21, провадження № 1-кп/346/164/23.
Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 04.12.2023 року, з метою збільшення складу суду, на підставі розпорядження № 01-11/221/23 від 04.12.2023 року, було визначено склад колегії суддів : 1. ОСОБА_1 - головуючий суддя. 2. ОСОБА_5 . 3. ОСОБА_6.
В судовому засіданні 20 грудня 2023 року, після його відкриття головуючим суддею, оголошення складу суду та роз`яснення права на відвід, були заявлені самовідводи судді ОСОБА_5 та судді ОСОБА_6 , які суд, зокрема ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2023 року, задовольнив, а саме суд оголосив вступну та резолютивну частини, та задовольнив заяви про самовідвід суддів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у даному об`єднаному судовому провадженні, та передав всі матеріали даного об`єднаного судового провадження до апарату Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області для заміни відведених суддів іншим складом суддів у порядку, встановленому частиною 3 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала окремому оскарженню не підлягала. Повний текст ухвали суду оголошений 22 грудня 2023 року.
Я, суддя ОСОБА_1 , яка є головуючим суддею в даному кримінальному провадженні, незважаючи на те, що ухвалою Коломийського суду Івано-Франківської області від 20.12.2023 року задоволено заявлені самовідводи судді ОСОБА_5 та судді ОСОБА_6 , повний текст ухвали суду оголошений 22 грудня 2023 року, вважаю, що варто зазначити, що не погоджуюся з прийнятим рішенням в даній ухвалі, оскільки воно було ухвалено простою більшістю голосів суддів, що входять до складу суду, як того вимагає положення закону у ч.1 ст.375 КПК України.
Я не погоджуюсь з прийнятим рішенням в даній ухвалі суду, та відповідно до ч.3 ст.375 КПК України, письмово викладаю окрему думку, та зазначаю наступне.
Положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожному його право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус судді», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст.7 вказаного закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України. Згідно п. 1 ч. 5 ст. 55 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства. Положення п.5 ч.1 статті 75 КПК України, передбачають, що суддя не може брати участі у кримінальному провадженні у випадку, порушення встановленого ч.3 статті 35 КПК України порядку визначення судді для розгляду справи. А згідно частини 3 статті 35 КПК України, визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, крім випадків, установлених законом. Визначення конкретного судді для розгляду конкретного кримінального провадження, здійснюється на підставі процесуального документа, з яким закон пов`язує необхідність визначення судді, як складу суду, для розгляду конкретного кримінального провадження. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2023 року, клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 було задоволено, та матеріали кримінального провадження, було передано відділу документального забезпечення з розгляду справ Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, з метою здійснення автоматизованого розподілу для визначення складу суду, у відповідності до вимог ч.2 ст.31 КПК України, а саме визначення колегіального складу суду. Згідно розпорядження керівника апарату суду, було призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи №346/2844/21, провадження № 1-кп/346/164/23. Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 04.12.2023 року, з метою збільшення складу суду, на підставі розпорядження № 01-11/221/23 від 04.12.2023 року, було визначено склад колегії суддів. Отже визначення колегіального складу суду було здійснено відповідно до вимог частини 2 статті 31 КПК України, та відповідно до вимог частини 3 статті 31 КПК України. З цієї підстави я не погоджуюсь із задоволенням заяв про самовідвід суддів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у даному об`єднаному судовому провадженні.
Крім того, слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ст. 319 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті та статтею 320 цього Кодексу.
Слід також зазначити, що кримінальний процесуальним законодавством України, зокрема ч.2 ст.31 КПК України передбачено право обвинуваченого заявляти клопотання про колегіальний розгляд справи, а саме існує імперативна норма, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один із них заявив клопотання про такий розгляд.
Санкція ч. 4 ст. 187 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.
Відповідно до статті 8 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.
Частиною 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Згідно пункту 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Так, при винесенні судових рішень судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. Сутністю норм КПК України є необхідність забезпечення розгляду кримінальних проваджень неупередженим та безстороннім судом.
Я переконана, що обов`язок суду полягає у забезпеченні прав та свобод учасників судового процесу, особливо при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років. А враховуючи, що суд позбавлений можливості самостійно ініціювати колегіальний розгляд справи чи будь-яким чином впливати на думку учасників справи, в тому числі на волю обвинуваченої особи при здійсненні нею власного вибору, яким чином, коли і за яких обставин, використовувати чи не використовувати надані їй можливості, забезпечені кримінально-процесуальним законодавством, тому що ч.2 ст.31 КПК України імперативом вказує, про те, що «кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один із них заявив клопотання про такий розгляд ». Отже позбавлення можливості на колегіальний розгляд було б обмеженням прав обвинуваченої особи, що у свою чергу могло б зародити сумніви щодо проведення неупередженого та справедливого судового розгляду, враховуючи складність даної категорії справ. Отже, у відповідності до ч.3 ст. 375 КПК України, я уповноважена заявити письмово свою окрему думку та моя окрема думка не оголошується в судовому засіданні, приєднується до матеріалів кримінального провадження та є відкритою для ознайомлення.
22.12.2023 року ОСОБА_1 .