cправа №947/271/24
провадження №1-кс/947/132/24
У Х В А Л А

05 січня 2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 на рішення дізнавача про закриття кримінального проводження,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на постанову дізнавача Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження №0000967 від 22.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. В обґрунтування якої зокрема зазначив, що 20.07.2023 року приблизно о 15:30 год. ОСОБА_4 , за адресою її проживання, її сином ОСОБА_5 , були завдані тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, перелом кісток носу зі зміщенням, синці та забої лобу, обличчя та рук. Свідками вказаної події є сусіди заявниці, контактні дані яких надавалися слідчому.

21.07.2023 року, ОСОБА_4 подала до Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області письмову заяву про вчинення кримінального правопорушення. За її заявою 22.07.2023 було внесено відомості до ЄРДР за №0000967, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

В рамках досудового розслідування було проведено судово-медичну експертизу, згідно якої тілесні ушкодження, які були спричинені ОСОБА_4 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

На підставі вказаної експертизи слідчим було змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення на ч.2 ст.125 КК України і дане кримінальне провадження передано до сектору дізнання Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області.

31.10.2023 року дізнавач СД ОРУП №1 ГУНП в Одеській області виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях невстановленої особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Вважав, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки на даний час не проведено певні слідчі дії, не допитано свідків (сусідів потерпілої, а також квартирантів, що проживали у її будинку), не допитано особу, на яку вказує потерпіла у своїй заяві. Дізнавачем не вирішено питання про визнання її потерпілою та не проведено її допит у статусі потерпілої. Вказані обставини, свідчать про проведення досудового розслідування не в повному обсязі для всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення.

Звертав увагу, що в постанові відсутні дані про проведення будь яких слідчих дій. Тобто, у вказаній постанові відсутні дані про те, чому саме дізнавач прийшов до висновку про відсутність в діях особи, на яку вказує потерпіла, складу кримінального правопорушення, та які слідчі дії було проведено і які обставини він при цьому встановив. Тобто, дізнавач не мотивував своє рішення про закриття провадження з підстав відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення.

Посилаючись на викладене, керуючись ст.ст.284, 303, 306 КПК України, просив слідчого суддю: скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 31.10.2023, прийняту старшим дізнавачем СД ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000967 від 22.07.2023 року.

В судове засідання, заявник не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Дізнавач в судове засідання також не з`явився, про причини своєї неявки слідчого суддю не повідомив. Заперечення проти скарги до суду не подав, натомість надав матеріали закритого кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, заявником зокрема може бути оскаржено рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.

В провадженні Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області перебувало кримінальне провадження №0000967 від 22.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Заявником та потерпілою по вказаному провадженню є ОСОБА_4

31.10.2023 року, дізнавачем ОСОБА_6 по вказаному кримінальному провадженню було прийнято постанову про його закриття на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Вказана постанова була мотивована зокрема тим, що в ході досудового розслідування виконані всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) дії спрямовані на встановлення зазначених потерпілим у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, однак отримати будь-яке їх підтвердження не надалось можливим, що унеможливлює обґрунтовано та достовірно стверджувати про вчинення невстановленої особи умисних дій. Вищенаведене є підставою вважати, що в діях невстановленої особи відсутній склад кримінального правопорушення передбачений, ч.2 ст.125 КК України. При цьому досудовим слідством вичерпано всі можливості доказування вини невстановленої особи, оскільки добуті докази, не достатні для вручення повідомлення про підозру, так як речових, документальних та інших будь-яких доказів скоєння кримінального правопорушення не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частина 2 ст.9 КПК України передбачає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.5 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

В той же час, з боку дізнавача не доведено, що під час досудового розслідування були проведені всі необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії з метою виявлення обставин кримінального правопорушення, збору відповідних доказів для підтвердження або спростування наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Зокрема, як мінімум, не встановлені всі свідки події, не проведено огляд місця події та не зроблено відтворення події кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга заявника є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального проводження №0000967 від 22.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - задовольнити.

2. Постанову дізнавача Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 31.10.2023 року про закриття кримінального провадження №0000967 від 22.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - скасувати.

3. Ця ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1