печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 01.09.2022 про закриття кримінального провадження № 0000438, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 від 01.09.2022 про закриття кримінального провадження № 0000438, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163 КК України.

В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що органом досудового розслідування приймалось рішення про закриття вказаного кримінального провадження, проте ухвалою Печерського районного суду від 10.02.2021 постанова про закриття кримінального провадження від 24.07.2020 була скасована, а зміст оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 01.09.2022 ідентичний змісту скасованої постанови. Вказує, що після скасування постанови про закриття кримінального провадження від 24.07.2020 у кримінальному провадженні не проведено жодної слідчої дії, що свідчить про безпідставність закриття кримінального провадження. Вказує, що слідчим не було виконано в повному обсязі вказівки заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України. Вважає, що не було всебічно, повно та об`єктивно досліджено обставини справи, досудове розслідування здійснювалось з порушенням норм КПК України. З урахуванням викладеного, просить оскаржувану постанову скасувати.

Представник особи, в інтересах якої подано скаргу, адвокат ОСОБА_3 , звернулась з клопотанням про розгляд справи без участі особи, в інтересах якої подано скаргу, та її як представника такої особи, вказавши, що вона та скаржник підтримують скаргу в повному обсязі, просять задовольнити.

Слідчий, яким винесено оскаржувану постанову, ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився. Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві, про місце, дату та час розгляду скарги повідомлене в спосіб, що відповідає вимогам ст. 135 КПК України.

Разом з тим, з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, надійшли матеріали кримінального провадження та письмові заперечення старшого слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 , в яких останній просить відмовити в задоволенні зазначеної скарги. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що повідомлення, яке містяться у приватній кореспонденції, яка передається через третіх осіб чи в інший спосіб, а саме, яка передається з використанням комп`ютера, який відноситься до основних засобів Національного антикорупційного бюро України, не може бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163 КК України, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_6 складу зазначеного кримінального правопорушення.

В силу положень ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчим суддею, з урахуванням викладеного, принципу диспозитивності кримінального провадження, визнано можливим розглянути скаргу за відсутності сторін, на підставі доводів, викладених в самій скарзі, матеріалів, долучених до скарги, та матеріалів закритого кримінального провадження.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали, письмові заперечення слідчого та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000438, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163 КК України.

Відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.05.2019, досудове розслідування у вказаному провадженні розпочато на підставі заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення /том 1 а. м. 1/.

У вказаній заяві заявник зазначав про обставини втручання в його робочий комп`ютер та вифотографування його особистого листування з іншими особами, після чого невідомі особи розповсюдили його, на підставі чого відносно заявника було розпочато службове розслідування /том 1 а. м. 10-11/.

Постановою старшого слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 , від 01.09.2022 кримінальне провадження № 0000 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163 КК України, в діях старшого детектива четвертого відділу детективів першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 /том. 2 а. м. 38-40/.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою. Порушення строку її подання слідчим суддею протягом розгляду справи не встановлено, оскільки копію оскаржуваної постанови направлено отримано представником скаржника 28.02.2023, що вбачається із відмітки на клопотанні про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, скаргу поштою надіслано до суду 10.03.2023, тобто в строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Частина 2 ст. 9 КПК України закріплює обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова від 01.09.2022 є такою, що винесена передчасно, на підставі не повно проведеного досудового розслідування, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, останні містять вказівки заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України від 18.06.2019, в яких останній доручає, зокрема, відшукання електронних пристроїв, на які здійснювалось фотографування службового комп`ютера ОСОБА_4 , а також комп`ютерів, з яких можливо проводився друк таких фото, вирішити питання щодо необхідності проведення обшуків у службових кабінетах детективів НАБУ, встановити, хто окрім ОСОБА_4 мав доступ до службового кабінету, в якому знаходиться його робоче місце, встановити, де зберігається та хто має доступ до запасних ключів від цього кабінету, допитати цих осіб, допитати свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , директора НАБУ ОСОБА_9 , інших працівників НАБУ, і тільки після виконання, в тому числі, вказаних слідчих дій проаналізувати зібрані докази, поновити план досудового розслідування /том. 1 а. м. 143-145/.

Водночас, з матеріалів даного кримінального провадження випливає, що зазначені у вказівках від 18.06.2019 слідчі (розшукові) та процесуальні дії не були проведені в повній мірі, а слідчим не вживались належні заходи з метою проведення допиту вказаних осіб та отримання документів.

Постановою старшого слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 від 24.07.2020 окреслене кримінальне провадження було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163 КК України, в діях ОСОБА_6 /том 2 а. м. 13-15/.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.02.2021 у справі № 757/36567/20-к зазначену постанову слідчого було скасовано /том. 2 а. м. 25/.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, з моменту винесення вказаної ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва і до моменту винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження від 01.09.2022, органом досудового розслідування не було вжито жодних дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.

Окрім того, постанова старшого слідчого другого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 від 01.09.2022 є аналогічною за змістом із постановою про закриття кримінального провадження від 24.07.2020, яка була скасована.

За змістом оскаржуваної постанови слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування кримінального провадження відомості про наявність у діях старшого детектива четвертого відділу детективів першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 163 КК України, не знайшли свого підтвердження, а будь-які інші відомості, які б підтверджували наявність у діях вказаної особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163 КК України, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Разом з тим, обґрунтовуючи вказаний висновок, слідчий не посилається на встановлені в ході досудового розслідування обставини та зібрані докази, не зазначає, якими саме матеріалами кримінального провадження спростовуються вказані доводи заявника.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини», заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

В оскаржуваній постанові, з-поміж іншого, слідчим не здійснено аналіз можливої причетності до вчинення кримінального правопорушення інших осіб чи відсутності в їхніх діях складу розслідуваного кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000438 від 30.05.2019 не можна вважати проведеним повно, у зв`язку із чим скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії з приводу з`ясування обставин щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, в залежності від встановлених даних прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 01.09.2022 про закриття кримінального провадження № 0000438 - задовольнити.

Постанову старшого слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 01.09.2022 про закриття кримінального провадження № 0000438 від 30.05.2019 - скасувати.

Копію ухвали слідчого судді та матеріали кримінального провадження направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1