У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.10.2023 року, якою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 грудня 2023 року включно

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів в системі «EasyCon»)

захисник ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 грудня 2023 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.

Вважає, що слідчий суддя не надав належної оцінки тим фактам, що підозрюваний необґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, оскільки в його діях не має складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України та його дії кваліфіковані не вірно. Підозрюваний не визнає своєї вини, оскільки не вчиняв дії, у яких підозрюється.

Зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 було вручено без залучення захисника, що свідчить про порушення його права на захист.

Вважає, що встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є вкрай низької вагомості, оскільки підозрюваний маючи можливість безперешкодного виїзду за межі України, не вжив жодних заходів задля цього, навпаки після деокупації м. Херсона і надалі перебував на правобережній частині Херсонської області; враховуючи те, що підозрюваний одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2011 р.н., раніше не судимий; має постійне місце мешкання міцні соціальні зв`язки; враховуючи що він не був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, достеменно розуміючи суть підозри та тяжкість покарання за злочин, самостійно та добровільно з`явився у судове засідання з розгляду клопотання про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Слідчим відділом УСБ України в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000566 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

За версією органу досудового розслідування, в період з липня 2022 та не пізніше 11.11.2022 будучи в місті Херсон Херсонської області ОСОБА_6 виконуючи обов`язки начальника «Государственого унитарного предприятия «Бюро технической инвентаризации», вчинив умисні дії, спрямовані на допомогу окупаційній адміністрації державі-агресора, з метою завдання шкоди Україні, шляхом реалізації рішень та дій окупаційної адміністрації держави-агресора, внаслідок чого наступили негативні наслідки для суверенітету та державної цілісності Ураїни а саме: забезпечено роботу незаконного підприємства в інтересах держави-агресора, що сприяло діяльності окупаційній адміністрації у досягненні її мети - окупації частини території Херсонської області та інтеграції її в суспільно-політичну, правову систему держави-агресора, також перереєстрації майнових прав на нерухоме чуже майно за законодавством держави-агресора та встановленні контролю над населенням, яке проживало тимчасово окупованій території Херсонської області.

26.10.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .. Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 грудня 2023 року.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя погоджуючись зі слідчим та прокурором щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, тому вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи тяжкість а також фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а саме вчинення в умовах воєнного стану, відомості щодо особи підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що слідчим відділом УСБ України в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000566 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

26.10.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, направленого проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від 10 до 15 років та з конфіскацією майна або без такої.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинах.

Така обґрунтованість підтверджується наступними матеріалами: повідомленням про виявлене кримінальне правопорушення від 08.12.2022; протоколом огляду від 09.12.2022 приміщення за адресою АДРЕСА_2 ; виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб російської федерації, згідно якого було зареєстровано за законодавством рф т.зв «Государственное унитарное предприятие «Бюро технической инвентаризации»; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 03.05.2023, який складено на підставі ухвали слідчого судді, відповідно до якого вилучено з матеріалів кримінального провадження № 0000072 від 10.05.2022 в копіях заява ОСОБА_8 про надання дозволу на огляд приміщення ГУ ДПС в Херсонській області та АР Крим, протокол огляду вказаного приміщення, постанова про визначення речовими доказами від 21.11.2022 вилучених документів під час огляду. В оригіналах вилучено: заява про облік БТІ по законам рф, заява про перехід на спрощену процедуру оподаткування т.зв. «государственного унитарного предприятия «БТИ», завірена копія паспорту ОСОБА_9 , завірена копія указа про створення т.зв. «ГУП «БТІ», та призначення Пасічніченка т.зв. «в.о. Директором «ГУП «БТІ»; допитом свідка ОСОБА_10 ; допитом свідка ОСОБА_11 від 01.02.2023; допитом свідка ОСОБА_12 від 01.02.2023; допитом свідка ОСОБА_13 від 31.01.2023; допитом свідка ОСОБА_14 від 31.01.2023; допитом свідка ОСОБА_15 від 31.01.2023; допитом свідка ОСОБА_16 від 03.02.2023; допитом свідка ОСОБА_17 від 09.02.2023; допитом свідка ОСОБА_18 від 16.03.2023; допитом свідка ОСОБА_19 від 06.03.2023; допитом свідка ОСОБА_20 від 07.03.2023; пред`явленням особи для впізнання за фотознімком за участі свідка ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 які впізнали ОСОБА_6 ; проведеним оглядом приміщення ЖЕК № 1 Суворовського району (м. Херсон, вул. Небесної сотні, 21-Б) від 23.08.2023; протоколом тимчасового доступу до документів, які у володінні Ради адвокатів Херсонської області, де вилучено оригінали особистої справи ОСОБА_6 (протокол від 17.07.2023); висновком судової почеркознавчої експертизи, згідно висновку від 28.08.2023 № 21715 підписи на схемах евакуації, інструкціях про пожежну безпеку, заяви про облік БТІ за законами рф, заява про перехід на спрощену процедуру оподаткування за законами рф, належать ОСОБА_6 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Щодо тверджень захисника, про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині, то слід зазначити, що нормами чинного КПК України не визначене поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує значна ймовірність щодо того, що розуміючи наслідки вчиненого, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Недостатність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу обґрунтована наявністю вищевказаних ризиків.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , та положення п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, постановляючи ухвалу про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано не визначив розмір застави.

Вищенаведені обставини надають достатньо підстав вважати, що тільки застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме такого виняткового найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.10.2023 року, щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: