В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/20210/23, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001784 від 27.08.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 263 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та часу, знайшов холодну зброю ударно-дробильної дії - кастет, котрий умисно, достовірно знаючи про те, що знайдений ним кастет є холодною зброєю, без законних підстав та без отримання дозволу на носіння холодної зброї, обов`язковість якого регламентовано Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, возив при собі в салоні автомобіля марки «VOLKSWAGEN GOLF», д/н НОМЕР_1 , який перебуває у його постійному користуванні до 19 год. 18 хв., 26.08.2023 року, коли навпроти будинку АДРЕСА_3 , вказаний кастет було виявлено працівниками поліції під час здійснення перевірки обвинуваченого.

Крім цього, 24.09.2023 р., в період часу з 01:00 год. по 02:00 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 в під`їзді №1, між першим та другим поверхом, діючи в умовах воєнного стану, умисно - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку належного потерпілому ОСОБА_6 дитячого візка марки "Yoyaplus 21", вартістю 2750 грн., чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Крім цього, 24.09.2023 р., в період часу з 01:00 год. по 02:00 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 в під`їзді №2, з першого поверху даного будинку, діючи в умовах воєнного стану, умисно - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку належного потерпілій ОСОБА_7 велосипеда марки "Formula", вартістю 7661 грн., чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 263 КК України - незаконне носіння (транспортування) холодної зброї без передбаченого законом дозволу та ч. 4 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану.

ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому та підтвердив обставини вчиненого злочину, що викладені в обвинувальному акті, при цьому вказавши суду час, місце і спосіб вчиненого злочину. На даний час шкодує у вчиненому та просить суд суворо його не карати.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Претензій майнового характеру до ОСОБА_4 не мають. Цивільний позов не заявляють. Покарання залишають на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, які правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності і істинності їх позицій не має, розуміючи при цьому, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

У справах Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії від 06.12.1998 (пункт 253), Козинець проти України від 06.12.2007 (пункт 54), Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011 (пункт 150), Зякун проти України від 25.02.2016 (пункт 40) Європейський Суд неодноразово наголошує про те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза будь-яким сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Отже, заслухавши сторін судового провадження, суд приходить, «поза розумним сумнівом», до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 263 КК України - незаконне носіння (транспортування) холодної зброї без передбаченого законом дозволу та ч. 4 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, злочин за ч.4 ст. 185 КК України, відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, та те, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності, хоча судимість і погашена.

Поряд з вказаними обставинами, при призначенні покарання суд враховує дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, на утриманні має неповнолітню дитину.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є те, що останній щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, дав визнавальні показання.

Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 те, що останній свою вину визнав повністю, потерпілі не мають до обвинуваченого претензій.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, яких є декілька, а тому приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, в межах санкцій ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 263 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому вважає за необхідне застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому обов`язків, згідно ст.76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі складають 5975 грн. за проведені по справі експертизи, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Долю речових доказів по справі, суд вирішує у порядку визначеному ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.7-29, 368-371,373,374,376,392,394,395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання,:

- за ч.4 ст.185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі,

- за ч.2 ст. 263 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази по справі:

розкладний ніж, телескопічну дубинку та кастет знищити,

дитячий візок марки "Yoyaplus 21" вважати повернутим власнику,

велосипед марки "Formula" вважати повернутим власнку.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь НДЕКЦ в Закарпатській області судові витрати за проведені по справі експертизи в сумі 5975 грн. (одержувач: УК у м. Ужгород 24060300, код одержувача: 38015610, р/рахунок: 7002 в ГУДКСУ в Закарпатській області, МФО: 899998, призначення: за експертизу).

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1