Провадження № 1-кс/643/1396/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2023 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003802 від 01.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

встановив:

Відповідно до змісту поданого клопотання слідчим відділом Харківського районного управління № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування за фактом заволодіння шахрайським шляхом, під виглядом укладення договору позики від 25.05.2021, без фактичного наміру його виконання грошовими коштами ОСОБА_4 в особливо великих розмірах.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 25.05.2021 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір позики, за яким позикодавець ОСОБА_4 передав позичальнику ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 16 820 000 грн, що за згодою сторін в еквіваленті складає 500 000 євро, строк повернення суми позики не пізніше 31.12.2021. При цьому пунктом 8 вказаного договору ОСОБА_5 підтвердив, що на момент укладення договору йому на праві особистої приватної власності належить нерухоме майно, а саме: квартира під АДРЕСА_1 та нежитлові приміщення: підвалу №26-33 площею 113,9 кв.м., 1-го поверху №22-38, 24а, 27а, 30а, 36а, площею 256,2 кв.м, 2-го поверху 8-10, 12-19, 8а, 9а, 10а, 12а, 13а, 14а, 19а площею 247,8 кв.м., приміщення № 15а, 16а антресолі 2-го поверху площею 18,3 кв.м., приміщення №14-23 мансарда 118,0 кв.м., приміщення №14-23 мансарда площею 118,0 кв.м. в літ. «А-3» загальною площею 754,2 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . В разі невиконання позичальником зобов`язань за вказаним договором, позикодавець ОСОБА_4 має право звернути стягнення за рахунок вказаного майна, а позичальник ОСОБА_5 зобов`язується не здійснювати жодних дій щодо розпорядження (продавати, обмінювати, дарувати, передавати в заставу) вказаним вище нерухомим майном до моменту повного виконання зобов`язань за цим договором.

Заздалегідь не маючи наміру виконувати свої зобов`язання, ОСОБА_5 15.06.2022 уклав фіктивні договори дарування, якими подарував своїй дружині ОСОБА_6 усе вищевказане майно, яке виступало гарантом повернення грошових коштів за вказаним договором ОСОБА_4 .

Прокурор посилається, що право власності на вказане майно може перейти до третіх осіб, тому з метою збереження речових доказів та недопущення перереєстрації права власності, просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, з забороною органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не обмежуючись Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) на нерухоме майно, належне на праві приватної власності ОСОБА_6 , клопотання розглянути без повідомлення власника з метою забезпечення арешту майна.

До клопотання прокурором додано заяву, в якій він клопотання підтримав та просив судовий розгляд провести за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи вказану норму закону та те, що повідомлення підозрюваного, його захисника та інших власників майна про розгляд клопотання про арешт майна може призвести до його відчуження, слідчий суддя розглянув клопотання без повідомлення останніх.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є, крім іншого, запобігання можливості його відчуження, а метою, наряду з іншим, забезпечення кримінального провадження.

З доданих до клопотання копій матеріалів кримінального провадження встановлено, що 25.05.2021 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір позики, згідно якого позикодавець ОСОБА_4 передав позичальнику ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 16820000 грн, що за згодою сторін в еквіваленті складає 500000 (п`ятсот тисяч) євро, строк повернення суми позики не пізніше 31.12.2021.

Згідно п. 8 вказаного договору, ОСОБА_5 на момент укладення договору на праві особистої приватної власності належить нерухоме майно, а саме: квартира під АДРЕСА_1 та нежитлові приміщення: підвалу №26-33 площею 113,9 кв.м., 1-го поверху №22-38, 24а, 27а, 30а, 36а, площею 256,2 кв.м, 2-го поверху 8-10, 12-19, 8а, 9а, 10а, 12а, 13а, 14а, 19а площею 247,8 кв.м., приміщення № 15а, 16а антресолі 2-го поверху площею 18,3 кв.м., приміщення №14-23 мансарда 118,0 кв.м., приміщення №14-23 мансарда площею 118,0 кв.м. в літ. «А-3» загальною площею 754,2 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

В разі невиконання позичальником ОСОБА_5 зобов`язань за договором, позикодавець ОСОБА_4 має право звернути стягнення за рахунок вказаного майна, а позичальник ОСОБА_5 зобов`язується не здійснювати жодних дій щодо розпорядження (продавати, обмінювати, дарувати, передавати в заставу) вказаним вище нерухомим майном до моменту повного виконання зобов`язань за цим договором.

Після закінчення строку повернення грошових коштів ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_5 з письмовою вимогою про повернення грошових коштів, а також особисто повідомив останнього про необхідність повернення грошових коштів, однак ОСОБА_5 відмовився виконувати взяті на себе зобов`язання.

10.01.2022 ОСОБА_5 отримано лист-вимогу ОСОБА_4 про повернення суми позики за вказаним договором, однак листом від 16.01.2022 ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 про неможливість повернення грошових коштів через скрутне майнове становище.

Після чого ОСОБА_5 15.06.2022 уклав договори дарування, якими подарував своїй дружини ОСОБА_6 усе вищевказане майно, яке виступало гарантом повернення грошових коштів за вказаним договором ОСОБА_4 . При з`ясуванні обставин укладення вищезазначених договорів дарування ОСОБА_4 особисто отримав від ОСОБА_5 інформацію, що останній переоформив майно на користь дружини, розуміючи наслідки невиконання його боргових зобов`язань.

Всі вищенаведені обставини свідчать, що ОСОБА_5 цілеспрямовано вчиняв дії з метою заволодіння грошовими коштами та виключення можливості звернення стягнення на майно, яке згідно із домовленості та укладеного договору позики, мало б забезпечувати виконання зобов`язання перед ОСОБА_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… квартира за адресою: АДРЕСА_3 та нежитлові приміщення: підвалу №26-33 площею 113,9 кв.м., 1-го поверху №22-38, 24а, 27а, 30а, 36а, площею 256,2 кв.м, 2-го поверху 8-10, 12-19, 8а, 9а, 10а, 12а, 13а, 14а, 19а площею 247,8 кв.м., приміщення № 15а, 16а антресолі 2-го поверху площею 18,3 кв.м., приміщення №14-23 мансарда 118,0 кв.м., приміщення №14-23 мансарда площею 118,0 кв.м. в літ. «А-3» загальною площею 754,2 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані на праві власності за ОСОБА_6 .

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним, що правові підстави для накладення арешту на квартиру та нежитлові приміщення підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Як передбачено ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення… .

В клопотанні прокурором доведена необхідність накладення арешту на майно з забороною відчуження і розпорядження ним, так як присутній ризик відчуження майна, передбачений абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, крім того, слідчим суддею враховується можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

В частині заборони користування майном слідчий суддя відмовляє, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження порушить права та законні інтереси дійсного власника майна.

Отже, клопотання підлягає задоволенню в частині заборони будь-яким особам здійснювати відчуження та розпорядження вказаним майном.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та нежитлові приміщення: підвалу №26-33 площею 113,9 кв.м., 1-го поверху №22-38, 24а, 27а, 30а, 36а, площею 256,2 кв.м, 2-го поверху 8-10, 12-19, 8а, 9а, 10а, 12а, 13а, 14а, 19а площею 247,8 кв.м., приміщення № 15а, 16а антресолі 2-го поверху площею 18,3 кв.м., приміщення №14-23 мансарда 118,0 кв.м., приміщення №14-23 мансарда площею 118,0 кв.м. в літ. «А-3» загальною площею 754,2 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , що зареєстровані на праві власності за ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , шляхом заборони будь-яким особам здійснювати їх відчуження та розпоряджатися ними, з забороною органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не обмежуючись Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше).

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1