У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника - адвоката - ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грушово, Тячівського району, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , проживає у цивільному шлюбі з гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є опікуном дитини-інваліда ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює водієм у ФОП ОСОБА_9 , уважається таким, що раніше не судимий, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду у якому зазначає, що слідчою групою проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 19.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.07.2023, та невстановленому місці, проте на території Закарпатської, у невстановленої на даний час особи, виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Розуміючи що втілити свій злочинний умисел одноособово, у невстановленої досудовим розслідуванням особи не вдасться, вона залучила до своїх злочинних дій, з числа своїх знайомих ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа використовуючи мобільний інтернет додаток «Telegram» почала підбір осіб котрі бажають перетнути державний кордон України, поза межами пунктів пропуску до країн Європейського Союзу. Надалі підібравши осіб котрі бажають перетнути державний кордон України, серед яких ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , невстановлена досудовим розслідуванням особа, повідомила їм про необхідність з`явитися в заздалегідь погоджених місцях 11.08.2023, звідки їх доставлять до кордону та у подальшому переправлять через нього поза межами пункту пропуску.

Так, 14.07.2023 невстановлена на даний час особа, зателефонувала з номеру НОМЕР_1 на мобільний номер НОМЕР_2 яким користується ОСОБА_11 , який діяв під контролем правоохоронних органів, при цьому достовірно знаючи, що ОСОБА_11 обмежено виїзд за кордон, повідомила останньому, що може організувати його переправлення за кордон поза офіційними пунктами пропуску за грошову винагороду.

В подальшому, 11.08.2023 близько 18:30 год. ОСОБА_11 , який діяв під контролем правоохоронних органів, зателефонувала невстановлена досудовим розслідуванням особа та повідомила, що його о 19:00 год. в с. Буштино біля світлофору на повороті до с. Вонігово Тячівського р-ну підбере автомобіль марки «Волга» сірого кольору, водій якого доставить його до одного із сіл Тячівського району, з якого буде здійснюватися незаконний перетин державного кордону.

В обумовлений час, а саме близько 18.50 год. 11.08.2023 ОСОБА_11 прибув на вул. Головна смт. Буштино, а саме до світлофора, розташованого на перехресті вулиць Головна-Травнева, де його зустрів водій автомобіля марки «Волга», сівши в який попрямували до с. Грушово. Прямуючи до с. Грушово, об`їжджаючи при цьому по дорозі всі контрольно-пропускні пункти, водій автомобіля марки «Волга», розмовляючи з ОСОБА_11 на побутові розмови, повідомив йому, що він довезе його до с. Грушово, де його забере інша особа та повезе далі на іншому транспортному засобі.

В подальшому, близько 21:50 год. 11.08.2023, прибувши до узбіччя дороги по вул. Головна в с. Грушово, неподалік продуктового магазину «Делікатес», ОСОБА_11 , пересів до автомобіля марки «Skoda» моделі «Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_3 , за кермом якого перебував ОСОБА_5 та попрямували до приміщення недобудови, що знаходиться за кадастровим номером :03:03:003:0085.

Під час руху, прямуючи до приміщення недобудови, що знаходиться за кадастровим номером :03:03:003:0085, в період часу з 21.50 год. до 22.00 год., ОСОБА_5 надавав ОСОБА_11 , який діяв під контролем правоохоронних органів поради, інструкції щодо перетину державного кордону, пропонував надати знаряддя для перетину ріки, а саме велосипедну камеру, розповідав про спосіб та механізм перетину державного кордону та про те, що на території Румунії його буде очікувати мікроавтобус.

Після прибуття близько 22.00 год. 11.08.2023 року до вищевказаної недобудови, ОСОБА_5 завів ОСОБА_11 в середину приміщення та залишив його очікувати на подальші інструкції разом із своїм сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також, в період час з 22.20 год. до 23.20 год. до вказаного приміщення доставлено було інших осіб, які планували перетнути державний кордон поза пунктами пропуску, а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Надалі ОСОБА_10 , діючи з відома батька ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні вищезазначеної недобудови, що знаходиться в с. Грушово за кадастровим номером :03:03:003:0085, надав ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 інструкцію про перетин державного кордону, а також засоби, а саме: клейку стрічку скотч та полімерні пакети, з метою упакування цінних речей та техніки, у зв`язку з перетином державного кордону України через річку. Також ОСОБА_10 розповідав про своє життя та працевлаштування на території Чехії, наголошував про те, що перетині державного кордону їм сприяють погодні умови та низький рівень річки.

Крім того, як встановлено пізніше, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , до вказаного приміщення було доставлено ОСОБА_5 на автомобілі марки «Шкода Октавіа» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 .

В подальшому, 12.08.2023 близько 04.45 год. ОСОБА_10 , отримавши вказівку про вихід з приміщення вищевказаних осіб з приміщення для подальшого їх переправлення через державний кордон, наказав ОСОБА_15 виходи, після чого на вулиці її зустріла невстановлена на даний час особа та провела останніх в сторону державного кордону України.

Крім того в ході супроводження останніх невстановлена досудовим розслідуванням особа, забрала ОСОБА_14 , котрого також мала переправити через Державний кордон України, проте поряд з приміщенням що знаходиться за адресою: Тячівський район, смт. Тересва, вул. Народна, 258, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , затримано при спробі перетину державного кордону України, а невстановлена досудовим розслідуванням особа, зникла з місця вчинення злочину.

За таких обставин, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а саме сприяння порадами, вказівками в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий вказує, що 21.12.2023 року, стороною обвинувачення, відповідно до ст.278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є - сприяння порадами, вказівками в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб. Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_5 , підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколами допитів свідків; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколами проведення обшуків та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Обгрунтовуючи заявлене клопотання слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 7-ти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин для уникнення покарання ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, та в будь-який момент може покинути територію України, у тому числі поза межами пунктів пропуску через державний кордон України, оскільки його злочинна діяльність безпосередньо була пов`язана саме з такою діяльністю.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України полягає у тому, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі співучасники злочинів, місця зберігання речей та документів, що можуть бути використані як речові докази; отримано не всі дані щодо місць проживання невстановлених осіб, причетних до вчинення злочину, що дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази та документи, які мають значення для кримінального провадження.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України існує через те, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою неможливо буде запобігти контактам ОСОБА_5 з іншими невстановленими співучасниками вчинення злочину, з якими ОСОБА_5 перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів та засобів вчинення кримінальних правопорушень, вчинення тиску на інших підозрюваних та свідків, з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань та узгодження їх з метою ухилення від кримінальної відповідальності та введення в оману сторону обвинувачення.

Так, кримінальне правопорушення вчинене підозрюваним здійснювалося з невстановленим на даний час колом осіб, яким підозрюваний може повідомити форми і методи роботи правоохоронних органів України, що стали їй відомі у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного. Крім того, з метою ухилення від кримінальної відповідальності він зможе як сам, так і на її вимогу використовуючи інших осіб, шляхом вмовлянь, погроз видати інформацію про інших учасників злочину, чи підкупу впливати, або вимагати впливу на свідків та очевидців вчиненого злочину, відомості про які він може отримати як з копій матеріалів кримінального провадження так із інших джерел.

Ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України виражається у тому, що на даний час невстановлені усі спільники ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Також наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою особистого збагачення може вчиняти інші корисливі кримінальні правопорушення. (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

До того ж ОСОБА_5 має злочинні зв`язки та досвід організації незаконного перетину державного кордону України, а тому може і сам залишити територію України, поза пунктами пропуску, у зв`язку з тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Слідчий зазначає що єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

А тому на на підставі викладеного, з метою забезпечення виконання завдань досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваному та його захиснику вчасно.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, клопотання підтримав, з підстав викладених у ньому та просив задовольнити, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п"яти до семи років, та наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, може знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші більш м"які запобіжні заходи з вищезазначених причин не зможуть запобігти вказаним ризикам. Також, прокурор просив, що у разі якщо слідчий суддя прийде до переконання , що слід визначити розмір застави, вийти за встановлені ч.5 ст. 182 КК України межі застави, передбачені для особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнає. Заперечив проти клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив суд обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту або особисте зобов"язання. Зазначив, що не має наміру вчиняти будь-яких дій, про які вказує прокурор.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України є необґрунтованою, а зазначені слідчим ризики не доведені і ґрунтуються на припущеннях. Вказував на те, що посилання слідчого в обґрунтування підозри на допити свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 суперечить правовому висновку висловленому ВП ВС у постанові від 12.12.2019 року у справі № 800/623/26, згідно якого слідчй суддя не може посилатися на допит особи слідчим під час досудового розслідування, оскільки відповідно до ч.4 ст. 95 КПК України, він може обґрунтовувати свої висновки лише свідченнями, які безпосередньо отримав під час судового засідання. Пояснив, що його підзахисний не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати документи та речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється. Просив слідчого суддю врахувати, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з яких 15 річний син є дитиною з інвалідністю. Із самого початку внесення відомостей до ЄРДР від 19.07.2023 року правоохоронними органами проводилися неодноразові слідчі (розшукові) дії на яких був присутній ОСОБА_5 , зокрема, з його участю, проте останній належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки. Просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та позицію його захисника, слідчий суддя доходить наступного.

Статтею 177 КПК України, яка містить правові норми щодо мети та підстав застосування запобіжних заходів передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно наданих матеріалів клопотання, слідчим суддею встановлено, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000207 від 19.07.2023 року, у якому 21.12.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, а саме: сприяння порадами, вказівками в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наданих матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати повідомлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

А відтак доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_5 , критично оцінюються слідчим суддею, та є такими, що не заслуговують на увагу.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Також слідчий суддя вважає встановленим та доведеним органом досудового розслідування існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2,3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати документи та речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

При цьому слідчий суддя виходить з того, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає надання стороною обвинувачення доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

Стороною захисту надано суду характеристику видану в.о. старости с. Грушово 22.12.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , двома її неповнолітніми дітьми, з яких ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дитиною з інвалідністю, а також своїм сином, яку слідчий суддя враховує при вирішенні питання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу. Також захисником підозрюваного надано суду довідку про доходи вих. № 14 від 25.12.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_5 працює водіє у ФОП ОСОБА_9 .

При цьому слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів.

А тому на підставі вищенаведеного, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , яке відноситься до категорії тяжких злочинів, доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя приходить до переконання, що внесене слідчим клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та підлягає до задоволення, оскільки на теперішній час, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

У свою чергу, доводи підозрюваного та його захисника зазначених висновків не спростовують, а матеріали провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов"язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов"язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Для того щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 , кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і майновий та сімейний стан підозрюваного, який проживає у цивільному шлюбі, працює водієм у ФОП ОСОБА_9 , а також тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, зокрема злочин, передбачений ч.2 ст. 332 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, спосіб вчиненого злочину: за попередньою змовою групою осіб, вчинений в період війни, а саме військової агресії російської федерації проти України, чим сприяв особам призовного віку, яким обмежено виїзд за кордон, незаконно перетнути державний кордон України, оцінює ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів та вважає, що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі передбаченому ч.5 ст. 182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов"язків, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вважає за необхідним визначити її у розмірі 372 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 998448,00 (дев"ятсот дев"яносто вісім тисяч чотириста сорок вісім грн. 00 коп.) грн., оскільки саме такий розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, на ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; не відлучатися із с. Грушово Тячівського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грушово, Тячівського району, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , проживає у цивільному шлюбі з гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є опікуном дитини-інваліда ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює водієм у ФОП ОСОБА_9 , уважається таким, що раніше не судимий, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання під вартою - по 17 лютого 2024 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України - 998448,00 (дев"ятсот дев"яносто вісім тисяч чотириста сорок вісім грн. 00 коп.) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;

-не відлучатися із с. Грушово Тячівського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1