Справа № 344/1528/24
Провадження № 1-кс/344/819/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, в рамках кримінального провадження № 0000102 від 19.07.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до суду із вказаним клопотанням в обґрунтування якого посилається на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000102 від 19.07.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що майор ОСОБА_5 , будучи службовою особою, обіймаючи посаду офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану та своє службове становище, пов`язане із безпосереднім доступом до бланків повісток, вимагав та одержав від ОСОБА_7 17.01.2024 о 10 год. 47 хв. неправомірну вигоду у сумі 500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 18962,35 гривень, під час перебування останніх в меморіальному сквері, що по АДРЕСА_2 , за видачу ОСОБА_7 повістки про відправку (так званої «бойової повістки») на ім`я його товариша ОСОБА_8 , за допомогою якої останній зможе вільно пересуватися територію Івано-Франківської області, в тому числі через блокпости територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, та у разі зупинення мобільними нарядами оповіщення територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, останні не будуть виписувати інших повісток про необхідність явки до центру комплектування та соціальної підтримки. Своїми діями ОСОБА_5 вчинив одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.

10.01.2024, ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану та своє службове становище, пов`язане із безпосереднім доступом до бланків повісток, вніс до офіційного бланку повістки на відправку, підписаної начальником даного центру підполковником ОСОБА_9 та посвідченої гербовою печаткою вказаного центру, неправдиві відомості про дату необхідності прибуття ОСОБА_7 до ІНФОРМАЦІЯ_3 06.03.2024, а також анкетні відомості ОСОБА_7

18.01.2024, перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану та своє службове становище, пов`язане із безпосереднім доступом до бланків повісток, вніс до офіційного бланку повістки на відправку, підписаної начальником даного центру підполковником ОСОБА_9 та посвідченої гербовою печаткою вказаного центру, неправдиві відомості про дату необхідності прибуття ОСОБА_8 до ІНФОРМАЦІЯ_3 08.03.2024, а також анкетні відомості ОСОБА_8 , чим вчинив внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.

26.01.2024 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_7 , протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколом огляду та вручення грошових коштів, протоколом добровільної видачі повісток, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення таких злочинів. Окрім цього, ОСОБА_5 усвідомлює, що санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, положення статей 69 та 75 КК України застосуванню не підлягають, у зв`язку із чим у будь який час може покинути місце свого постійного перебування (проживання), тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєні ним кримінальні правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки гласне досудове розслідування тільки розпочато, а тому на даний час ще не віднайдено і не вилучено інші речі, що мають значення для кримінального провадження (в тому числі предмет неправомірної вигоди); незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки йому відомі їх анкетні дані; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не з`являтися на виклик, посилаючись на різні ніби то форс мажорні чи поважні обставини, а також може симулювати хворобу; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити займатися незаконною діяльністю щодо продажу «бойових повісток».

Вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший більш м`який запобіжний захід, зокрема, особисте зобов`язання, чи домашній арешт не зможуть забезпечити виконання завдань кримінального провадження та запобігти вказаним ризикам. Крім того, необхідно визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні долучив до матеріалів характеризуючи документи підозрюваного. Вважає підозру необґрунтованою, зазначає, що ним будуть надані докази того, що ОСОБА_7 вже неодноразово використовувався правоохоронцями в інших кримінальних провадженнях як провокатор, тому вбачає в даному випадку, що мала місце провокація на отримання неправомірної вигоди, передачу якої також вважає недоведеною, оскільки грошові кошти в ході обшуку не відшукані, а матеріали клопотання не містять доказів отримання. Щодо ризиків, то такі вважає недоведеними. Звертає увагу, що підозрюваний не будучи затриманим сам з`явився до суду, що свідчить про те, що намірів ухилятися від слідства та суду в нього немає. Підозрюваний має сталі соціальні зв`язки, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не відсторонений від виконання обов`язків. Наявність інших ризиків вважає надуманими. Звертає увагу на стан здоров`я підозрюваного, який є інвалідом війни 3 групи, хворіє та постійно приймає ліки. Просив застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, або визначити альтернативу - мінімальний розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію захисника, пояснень з приводу пред`явленої підозри не надав, пояснив тільки, що із ОСОБА_7 він був знайомий з приводу купівлі-продажу земельної ділянки, а тому спілкувався з ним. Запевняє, що наміру скриватися від органів досудового розслідування немає, будучи не затриманим сам з`являвся на всі виклики. Він брав участь у бойових діях, є інвалідом третьої групи, і стан його захворювання пов`язаний з військовою службою. В нього в серці встановлені у 2022 році два «стенди», тому він постійно приймає ліки, є ряд інших захворювань, що вимагає постійного прийняття ліків. Просив застосувати до нього особисте зобов`язання, або мінімальний розмір застави.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000102 від 19.07.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України, відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

26.01.2024 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_7 , протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколом огляду та вручення грошових коштів, протоколом добровільної видачі повісток, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів доданих до клопотання, на даній стадії розслідування, є достатньою для того щоб прийти до висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України.

Слід враховувати, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного правопорушення.

Дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Така позиція випливає також із практики Європейського суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

З огляду на встановлений факт обґрунтованості підозри, при визначенні виду запобіжного заходу, слідчий суддя вважає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2 незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою, як винятковий запобіжний захід, може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до

ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті десять років позбавлення волі.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За приписом ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

В поданому клопотанні прокурором наведено ряд ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України. Аналізуючи вказані прокурором ризики, слідчий суддя бере до уваги те, що після проведення обшуку та вручення підозри підозрюваний не був затриманий та сам з`являвся на всі виклики слідчого, прокурора та суду. Зокрема, підозрюваний з`явився до суду для розгляду даного клопотання 29.01.2024, та, за поданою ним заявою про відкладення за неможливістю прибуття захисника, повторно з`явився до суду на визначену судом дату розгляду. Із зазначеного слідує висновок, що ризик підозрюваного скриватися від органу досудового розслідування та суду є низьким. Щодо таких ризиків, як можливість знищити, сховати або спотворити речі та документи, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити займатися незаконною діяльністю щодо продажу «бойових повісток», то слідчий суддя зважає на те, що прокурор просить також альтернативний запобіжний захід - заставу, з чого слідує, що з позиції прокурора і цей запобіжний захід також є дієвим. Вбачається, що тримання підозрюваного під вартою, який не є затриманим та самостійно з`явилася до слідчого, прокурора та суду, скоріше є не гарантією виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а гарантією саме внесення застави, як альтернативного запобіжного заходу, що не відповідає меті застосування запобіжного заходу, визначеній в ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, приходжу до висновку, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відтак, при визначенні інших більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу до військового як домашній арешт в умовах військового стану є недоцільним, оскільки є несумісним із проходженням підозрюваним військової служби та виконання ним обов`язків військового. Можливість застосування особистої поруки не розглядається, оскільки з відповідними клопотаннями ніхто не звертався. Особисте зобов`язання, на переконання слідчого судді, не здатне запобігти вищенаведеним ризикам.

Таким чином, вважаю, що єдиним можливим запобіжним заходом для підозрюваного є застава.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно із ч. 4 та 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Зі змісту ч. 4 ст. 182 КПК України вбачається, що при визначені розміру застави слідчий суддя повинен врахувати: обставини кримінального правопорушення; майновий та сімейний стан підозрюваного; інші дані про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя бере до уваги майовий стан підозрюваного, сталі соціальні зв`язки, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , 2006 р.н., та ОСОБА_11 , 2011 р.н., також те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Особливої уваги заслуговує стан здоров`я підозрюваного, а саме те, що він являється інвалідом ІІІ групи і згідно довідки військової-лікарської комісії хворіє ішемічною хворобою серця. Йому проведено стентування правої міжшлуночкової гілки лівої коронарної артерії і правої коронарної артерії. Згідно з довідки військової-лікарської комісії №144 від 02.05.2023 захворювання підозрюваного пов`язані із захистом Батьківщини полі сегментарний остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділів хребта, деформуючий спондильоз поперекового відділу хребта, грижі міжхребцевих дисків третього-четвертого поперекових хребців, п`ятого поперекового-першого крижового хребців, протрузія диску четвертого-п`ятого поперекових хребців з незначним порушенням функції хребта. Дегенеративне пошкодження передньої хрестоподібної зв`язки та обох менісків правого колінного суглоба.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що застава в межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде непомірною для нього.

Згідно з ч. 2 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Так, у разі внесення застави, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), для запобігання встановленим слідчим суддею ризикам, на підозрюваного ОСОБА_5 слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді застави.

Розмір застави визначити в межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) з`явитися до місця проходження військової служби та продовжити виконання службових обов`язків за призначенням;

2) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що застава вноситься в національній грошовій одиниці на спеціальний рахунок територіального управління ДСА, яке здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності суду, який обрав запобіжний захід у вигляді застави. Внесення коштів на депозитний рахунок здійснюється на підставі платіжного документа особи чи заставодавця не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 31.01.2024.

Слідчий суддя Богдан АТАМАНЮК