справа № 361/4879/22
провадження № 1-кп/361/474/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальних провадженнях № №0001421 від 15.07.2022, який надійшов з Броварської окружної прокуратури Київської області по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , освіта середня, офіційно не працюючого, не одруженого, утриманців не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2022 близько 16 години ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (із змінами), який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово подовжувався та діє на теперішній час, перебуваючи біля входу до торгового центру «Бутік», який знаходиться за адресою : Київська область, м. Бровари, вул. В`ячеслава Чорновола, №2, реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з тамбуру вказаного магазину велосипед синього кольору марки «AUTHOR», який там знаходився та належить ОСОБА_6 , вартістю 4000,00 грн., та після здійснення крадіжки залишив місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями майнової шкоди потерпілій ОСОБА_6 на суму 4000,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки велосипеда з тамбуру торгового центру «Бутік» за викладених вище обставин винуватим себе визнав повністю, пояснив, що на той час йому потрібні були кошти, тому він викрав цей велосипед та продав його знайомому за 400,00 грн., а потім викупив його та повернув працівникам поліції для передачі власнику. При цьому зазначив, що дуже шкодує та щиро кається у вчиненому, просить суд його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явилася, заяв чи клопотань не направила.

Переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, що повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи щодо спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування та в суді ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнавав стабільно, що свідчить про надання допомоги правоохоронним органам і суду у встановленні обставин справи і активне сприяння у розкритті злочину, щиро розкаявся у скоєному, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він : до кримінальної відповідальності раніше не притягувався; будучи працездатним офіційно не працевлаштований, проживає за рахунок тимчасових підробітків; інвалідності не має; не одружений, утриманців не має; за місцем реєстрації на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебував з вересня 2018 року по вересень 2019 року у Броварському Консультативно-діагностичному центрі під наглядом у лікаря-нарколога з діагнозом: епізодичне вживання наркотичних речовин; за місцем проживання характеризується посередньо, порушень громадського порядку не допускає, алкогольними напоями та наркотичними речовинами не зловживає, скарги від сусідів не надходили.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При цьому, призначаючи ОСОБА_4 покарання суд враховує, що останнім вчинено тяжкий злочин, потерпілій завдану майнову шкоду відшкодовано шляхом повернення викраденого майна, враховує наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, бере до уваги критичне ставлення до скоєного обвинуваченим, який під час дебатів та останнього слова зазначив, що усвідомлює неправомірність своїх дій та дуже шкодує про вчинене, тому підстав очікувати продовження ОСОБА_4 вчинення правопорушень суд не встановив і, беручи до уваги позицію прокурора, суд дійшов висновку про доцільність застосування до ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 4 ст. 185 КК України та вбачає можливим його виправлення без відбування покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з покладанням обов`язків, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів, застосування більшого розміру покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченого в даному випадку є явно не справедливим і достатніх підстав для цього суд не вбачає, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.

Цивільний позов не заявлено. Арешт на майно не накладався.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта слід стягнути на користь держави з обвинуваченого.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався і підстави для його застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно вимог ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведені експертизи в сумі 220,00 грн. (двісті двадцять грн. 00 коп).

Речові докази по кримінальному провадженню:

- велосипед синього кольору марки «AUTHOR», переданий потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання залишити власнику за належністю;

- диск з відеозаписом з відеокамери спостереження в торговому центрі «Бутік» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1