КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

Іменем України

Справа №133/2455/23

29.09.23 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 000090 від 11.05.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з базовою середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого, громадянинаУкраїни, у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2022 року ОСОБА_2 у нетверезому стані, керуючи вантажним автомобілем марки «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Шепетівській в м. Новоград-Волинський Житомирської області був зупинений працівниками груп реагування патрульної поліції Звягельського районного відділу поліції ГУНП у Житомирській області та відносно нього був складений протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого у ОСОБА_2 вилучено його посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 29.11.2016 Територіальним сервісним центром МВС України № 1446, яке надає право керувати транспортними засобами категорій «В», «В1», «ВЕ», «C1», «C», «C1Е», «CЕ», «D1», «D», «D1Е», «DЕ». Після вилучення у ОСОБА_2 посвідчення водія йому, відповідно до вимог Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затверженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1086 (далі - Порядку), поліцейським групи реагування патрульної поліції Звягельського районного відділу поліції ГУНП у Житомирській області старшим сержантом поліції ОСОБА_3 на заміну видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами категорій «В», «В1», «ВЕ», «C1», «C», «C1Е», «CЕ», «D1», «D», «D1Е», «DЕ» серії НОМЕР_3 від 22.03.2022.

У бланку тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 від 22.03.2022, виданого ОСОБА_2 , відповідно до п. 5 Порядку вказано, що дозвіл дійсний не більше ніж три місяці з дати вилучення посвідчення. Таким чином, ОСОБА_2 був обізнаний, що він має право керувати транспортними засобами у строк до 22.06.2022.

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31.08.2022 ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено основне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік.

В подальшому, точні час і місце вчинення кримінального правопорушення під час досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_2 , діючи умисно, з метою набути можливість керувати транспортними засобами до закінчення визначеного судом строку позбавлення права керувати транспортними засобами, самостійно за допомогою ручки із барвником синього кольору вніс зміни до офіційного документу - тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами категорій «В», «В1», «ВЕ», «C1», «C», «C1Е», «CЕ», «D1», «D», «D1Е», «DЕ» серії НОМЕР_3 від 22.02.2022 на його ім`я, а саме: на лицьовій стороні у графі «Видане» у записі «2022» року останню цифру «2» виправив на цифру «3».

Відповідно до висновку експерта від 23.05.2023 № СЕ-19/102-23/8992-ДД, бланк тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 , яке видане Новоград-Волинським відділом поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області від 22.03.2023 на ім`я ОСОБА_2 , відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України, проте у бланк цього тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами були внесені зміни шляхом підчистки з подальшим виправленням, а саме: на лицьовій стороні у графі «Видане» у місці розташування цифрового знаку «23» у записі «2023» першочергово був виконаний запис «22».

Окрім цього, після внесення змін до бланку офіційного документу ОСОБА_2 почав використовувати підроблений тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами категорій «В», «В1», «ВЕ», «C1», «C», «C1Е», «CЕ», «D1», «D», «D1Е», «DЕ» серії НОМЕР_3 від 22.02.2022 на його ім`я під час керування транспортними засобами.

10.05.2023 близько 20 години 45 хвилин ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «DAF XF», державний номерний знак НОМЕР_4 , був зупинений працівниками патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на 244 км автомобільної дороги М-21 біля стаціонарного поста поліції «Махнівка».

На вимогу працівників поліції пред`явити документи на право керування транспортним засобом, ОСОБА_2 з метою введення в оману працівників поліції щодо наявності в нього права керування автомобілем, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пред`явив, тим самим використав, працівникам патрульної поліції ГУНП у Вінницькій області підроблений тимчасовий дозвіл серії НОМЕР_3 від 22.02.2022 на право керування транспортними засобами категорій «В», «В1», «ВЕ», «C1», «C», «C1Е», «CЕ», «D1», «D», «D1Е», «DЕ» на його ім`я, тобто використав завідомо підроблений документ.

Таким чином ОСОБА_2 вчиненив кримінальні проступки, передбачені ч. 1 ст. 358,ч. 4 ст. 358 КК України - підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем; використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Згідно клопотання, яке міститься в обвинувальному акті, прокурор ОСОБА_4 , враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_2 , беззаперечно визнав свою винуватість та не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України, до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_2 , беззаперечно визнає свою вину у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч.ч 1, 4 ст. 358 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодний на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні.

Також у справі міститься роз`яснення від 09.08.2023, згідно якого ОСОБА_2 роз`яснено кримінально-процесуальне законодавство щодо спрощеного порядку розгляду обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні, де також міститься власноручно написана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

У даному кримінальному провадженні потерпілі відсутні.

Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінальних проступків, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, із заяви ОСОБА_2 , наданої в присутності захисника, вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину за ч.ч 1, 4 ст. 358 КК України, за описаних у формулюванні обвинувачення обставин, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченим не оспорюються встановлені органами досудового розслідування обставини щодо часу, дати, місця вчинення кримінального правопорушення, способу його вчинення, предмету посягання, його кількісних та вартісних ознак, суми заподіяних збитків, способу розпорядження майном. Добровільність вказаного судом встановлено із змісту заяви обвинуваченого, складеної за участю захисника.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме - факт того, що обвинувачений, його захисник не оспорюють встановлені обставини кримінального проступку, що зазначені в обвинувальному акті, те, що учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.

Здійснивши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог ст. 302 КПК України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченого винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України.

Суд, оцінивши кожен доказ із погляду належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що події кримінальних проступків мали місце, вина обвинуваченого у скоєнні ним вказаних кримінальних проступків знайшла своє підтвердження й доведена поза розумним сумнівом, а дії обвинуваченого кваліфіковано правильно.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії кримінальних проступків, фактичні обставини справи та характер протиправних діянь, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення ОСОБА_2 ..

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, також враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який має постійне місце проживання за місцем реєстрації, звідки негативних характеристик не має, одружений, на спеціальних обліках не перебуває, раніше не судимий.

З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є призначення покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкціями відповідних частин статті.

Беручи до уваги всі обставини справи, суд при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Матеріалами справи встановлено, що витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 00000090 від 11.05.2023, складають 4780 гривень, що підтверджується довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта від 23.05.2023 № СЕ-19/102-23/8992-ДД.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення експертизи у цьому кримінальному провадженні.

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави витрати на проведення експертизи у цьому кримінальному провадженні у сумі 4780 (чотири тисячі сімсот вісімдесят) грн.

Речовий доказ по справі, а саме: тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 виданий 22.03.2023 Новоград-Волинським відділом поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області на ім`я ОСОБА_2 , вилучений 10.05.2023 в період часу з 22:06 год по 22:20 год в службовому приміщенні стаціонарного посту «Махнівка», що розташований на частині траси М-21 в АДРЕСА_3 в ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , залишити в матеріалах кримінального провадження, скасувавши арешт речового доказу, який був накладений ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16.05.2023.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення, а обвинуваченим - з дня отримання копії вироку.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1