У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.01.2024 Справа №607/348/24 Провадження №1-кс/607/62/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , у залі суду у м. Тернополі, розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Божиків, Бережанського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження за № 0002587 від 02.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, звернувся до суду із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло цілодобово та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування із свідком в даному кримінальному провадженні.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів: 01.11.2023 на адресу Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області надійшов рапорт старшого о/у в ОВС УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_6 про те, що в ході здійснення оперативно-пошукових заходів було встановлено, військовослужбовці ЗСУ на територію м. Тернопіль систематично перевозять вогнепальну зброю та боєприпаси без відповідних на це документів.

02.11.2023 відомості за даним фактом відомості внесено до ЄРДР за №0002587 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

30.11.2023 до Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону надійшло повідомлення 6 відділу 6 управління Департаменту військової контррозвідки СБ України щодо можливого незаконного зберігання військовослужбовцями ЗС України за місцем проживання у місті Тернополі зброї та боєприпасів до неї без відповідних на це документів з метою подальшого збуту.

30.11.2023 відомості за даним фактом відомості внесено до ЄРДР за №0000048 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

20.12.2023 постановою прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002587 від 02.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та за №0000048 від 30.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України об`єднано в одне провадження, якому у ЄРДР присвоєно номер №0002587.

03.01.2024, в межах кримінального провадження №0002587, повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Божиків, Бережанського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, при невстановлених слідством обставинах, місці та часі у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння, зберігання, а також збут 1 (одного) корпусу наступальної осколкової ручної гранати GHO-1, 1 (одного) запалу AF11 (FD-1), що в сукупності є наступальною осколковою ручною гранатою GHO-1, яка являється бойовим припасом.

З метою реалізації свого злочинного умислу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах місці та часі, ОСОБА_4 , в порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 662 від 21 серпня 1998 року (в редакції від 11.10.2011) та «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року (в редакції від 29.10.2020), незаконно придбав 1 (один) корпус наступальної осколкової ручної гранати GHO-1, 1 (один) запал AF11 (FD-1), що в сукупності є наступальною осколковою ручною гранатою GHO-1, яка являється бойовим припасом, та без передбаченого законом дозволу та маючи злочинний умисел, спрямований на подальший збут вказаних боєприпасів став незаконно їх зберігати.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, усвідомлюючи незаконність такої злочинної діяльності та її небезпеку, 28.12.2023, близько 19:00 год., ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, переніс 1 (один) корпус наступальної осколкової ручної гранати GHO-1, 1 (один) запал AF11 (FD-1), що в сукупності є наступальною осколковою ручною гранатою GHO-1, яка являється бойовим припасом до гаражного приміщення № НОМЕР_2 , що в гаражному кооперативі «Супутник», що за адресою вул. Степана Будного, 3 у м. Тернопіль та, перебуваючи у вказаному гаражному приміщенні, незаконно передав ОСОБА_8 , тим самим збув останньому 1 (один) корпус наступальної осколкової ручної гранати GHO-1, 1 (один) запал AF11 (FD-1), що в сукупності є наступальною осколковою ручною гранатою GHO-1, яка являється бойовим припасом, з метою отримання допомоги з відновлення посвідчення водія.

Достатніми підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме:

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 19.12.2023;

Протокол огляду предмету від 29.12.2023;

- висновок експерта за результатами судової вибухотехнічної експертизи №СЕ19/120-23/13464-ВТХ від 29.12.2023, згідно якого надані на дослідження предмети: з упакування №1 корпусом наступальної осколкової ручної гранати GHO-1; з упакування №2 запалом AF11 (FD-1), в сукупності є наступальною осколковою ручною гранатою GHO-1, а також те, що граната GHO-1 являється бойовим припасом;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 29.12.2023;

- протокол обшуку від 03.01.2024;

- протокол обшуку від 03.01.2024.

Підставою до застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Пунктом 58 рішення ЄСПЛ по справі «Олександр Макаров проти Росії» від 12.05.2009 визначено, що суд також має враховувати тяжкість висунутої підозри, особу підозрюваного, рід занять, вік, стан здоров`я, сімейний стан та інші обставини.

Також, пунктом 58 рішення ЄСПЛ у справі «Beccievv. Moldova» від 04.10.2005 (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

У позиції Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Зважаючи на санкцію статті з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а саме: підозрюваний усвідомлюючи те, що його протиправну діяльність викрито, з моменту повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, розуміючи реальність покарання за вчинений злочин, санкція якого передбачає позбавлення волі.

незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні ( п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на ще недопитаного в судовому засіданні свідка у даному кримінальному провадженні, особисті дані якого йому добре відомі, оскільки він не був засекречений під час здійснення досудового розслідування та інформація про якого міститься в матеріалах кримінального провадження, з якими підозрюваний ознайомлений, адже, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може впливати на нього, чинити відповідний тиск, шляхом погрози, може схиляти до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та судового розгляду.

Щодо ризику впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання свідків та потерпілого, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування.

вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що останній являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та на даний час перебуває у відпустці, після завершення якої має здійснити повернення до військової частини, тому є підстави вважати, що він продовжуватиме свою злочинну діяльність, з метою особистого незаконного збагачення.

Вказані обставини в цілому свідчать про наявність вищезазначених ризиків, необхідності обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та відповідно не можливості обрання до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

В даному випадку, наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, якому притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що свідчить про те, що перебуваючи на волі він може продовжувати свою злочинну діяльність, тому це вказує про підвищену його суспільну небезпеку як особи.

Вище викладене свідчить про неможливість запобігання переліченим ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів: застосування застави, особистої поруки чи особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 не є можливим, оскільки зважаючи, що останній являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та на даний час перебуває у відпустці, після завершення якої має здійснити повернення до військової частини, та в подальшому направлений для подальшого проходження служби у Авдіївському напрямку, тому є підстави вважати, останній не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та продовжуватиме злочинну діяльність.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Застосування менш суворого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України запобіжних заходів, ніж обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий.

На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, що підтверджується наступними матеріалами, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.12.2023; протоколом огляду предмету від 29.12.2023; висновком експерта за результатами судової вибухотехнічної експертизи №СЕ19/120-23/13464-ВТХ від 29.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 29.12.2023; протоколом обшуку від 03.01.2024; протоколом обшуку від 03.01.2024.

Відповідно ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ст. 178 КПК України обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні ухвали є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Оцінивши обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, з врахуванням особи підозрюваного, сімейного стану, соціальних зв`язків підозрюваного, стану здоров`я підозрюваного, тяжкості покарання, що загрожує особі у випадку визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Вищевказані обставини дають слідчому судді підстави вважати, що застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 .

За таких обставин, клопотання слідчого слід задовольнити.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім випадків повітряної тривоги у вказаному населеному пункті, для прямування в укриття та перебування у ньому.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 00 год. 00 хв. 02 березня 2024 року, такі обов`язки: прибувати за вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування із свідком в даному кримінальному провадженні.

Датою закінчення дії ухвали вважати 00 год. 00 хв. 02 березня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу передати на виконання до ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 .

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1