Справа № 953/6231/22
Провадження № 1-кп/953/375/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Харків Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

секретар судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001252 від 12 травня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського районного суду міста Харкова знаходиться вказане кримінальне провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 під час судового розгляду звернувся до суду з клопотанням про виклик та допит в якості свідків старшого оперуповноваженого Управління СБУ в Харківській області капітана ОСОБА_8 та оперуповноваженого Управління СБУ в Харківській області старшого лейтенанта ОСОБА_9 .

В обґрунтування клопотання посилався на те, що під час дослідження письмових доказів, наданих прокурором на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті від 27.10.2022 та показань свідків сторони обвинувачення та сторони захисту встановлені наступні обставини. Так, прокурором надано до суду повідомлення про кримінальне правопорушення від 12.05.2022, де зазначено, що УСБУ в Харківській області в ході проведення контррозвідувальних заходів отримало інформацію про можливе вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 КК України. Дане повідомлення стало підставою для внесення до ЄРДР відомостей, що ОСОБА_6 , проживаючи у с. Вільхівка Харківської області з початку збройної агресії РФ проти України активно сприяв представникам РФ у проведенні наступальних дій на території регіону. Зокрема, він приховано провів військову техніку окупаційних військ до населених пунктів Вільхівка та Верхня Роганка Харківської області, внаслідок чого останні без боїв окупували зазначені населені пункти. Тобто, з невідомої причини реєстратор у порушення п. 4 ст. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР не вніс дані про час вчинення кримінального правопорушення лютий 2022 року. Крім того, прокурором надане до суду доручення слідчого від 12.05.2022 та відповідь від 13.05.2022 щодо його виконання, зі змісту якої вбачається, що під час виконання доручення слідчого отримані докази на підтвердження даних, викладених у витягу з ЄРДР. У відповідності до реєстру матеріалів досудового розслідування, такими доказами є свідчення ОСОБА_10 від 12.05.2022, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від 13.05.2022. Від допиту ОСОБА_10 та ОСОБА_12 прокурор під час судового розгляду відмовився, а свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 вищевказаних обставин не підтвердили. Захисник вважає, що для прийняття судом обґрунтованого рішення в розумінні ст. 370 КПК України щодо винуватості ОСОБА_6 або його невинуватості, необхідно об`єктивно з`ясувати обставини, чому покази свідків, наданих ними під час досудового розслідування, які враховані прокурором в обвинувальному акті, відрізняються від їх показів, наданих під час судового розгляду. На думку захисника такими відомостями володіють особи, які виконували слідчі дії під час досудового розслідування, а саме старший оперуповноважений Управління СБУ в Харківській області капітан ОСОБА_8 та оперуповноважений Управління СБУ в Харківській області старший лейтенант ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання захисника підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника з підстав його необґрунтованості, оскільки є незрозумілим та необґрунтованим захисником, з яких саме питань необхідно провести допит зазначених свідків.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника про допит свідків з наступних підстав.

Відповідно до ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Зі змісту клопотання захисника та наданих стороною захисту у судовому засіданні пояснень встановлено, що метою проведення допиту є перевірка показань свідків, які були допитані під час судового розгляду, зокрема, свідків, ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також з`ясування обставин отримання інформації, яка стала підставою внесення відомостей до ЄРДР.

Так, право на перехресний допит закріплене у підпункті «d» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положення якої за змістом ч. 2 ст. 1 КПК України є нормами кримінального процесуального законодавства України як міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Так, згідно підпункту «d» пункту 3 статті 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, щонайменше, допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Водночас, Кримінальний процесуальний кодекс України розділяє та регламентує порядок проведення допиту на стадії досудового розслідування (ст. 224 КПК України ) та на стадії судового розгляду( ст. 352 КПК України).

Враховуючи норми ч. 1 ст. 223 КПК України, слідча (розшукова) дія - допит під час досудового розслідування проводиться з метою збору доказів або перевірки отриманих доказів, у той час, як допит свідка в процесі судового розгляду кримінального провадження є реалізацією засади кримінального провадження щодо безпосередності дослідження, у тому числі, показань (п. 16 ч. 1 ст. 7, ст. 23 КПК України). Право на перехресний допит обумовлюється необхідністю забезпечення цього принципу судом, що дає стороні можливість з`ясувати всі обставини, які вона вважає важливими для вирішення справи, уточнити показання свідка та поставити під сумнів ті чи інші повідомлення особи або її репутацію.

Тобто, під час перехресного допиту протилежна сторона з`ясовує та перевіряє обставини, які вже були встановлені під час прямого допиту. Саме цей механізм забезпечує змагальність сторін під час судового розгляду та пов`язаний з вимогою безпосередності дослідження доказів судом. Показання свідків сприймаються судом після такого перехресного допиту. І інша сторона має безумовне право на перехресний допит свідка, яке реалізується під час судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Під час допиту вищезазначених свідків в ході судового розгляду, захисник реалізував своє право на допит свідків у судовому засіданні, у тому числі шляхом з`ясування питань, що стосуються розбіжності показань свідків у судовому засіданні та під час досудового розслідування. Клопотання захисника не містить достатнього обґрунтування необхідності допиту в судовому засіданні осіб, які здійснювали допит свідків під час досудового розслідування, захисником не наведено, яким чином їх допит може вплинути на справедливість судового розгляду.

Також захисником не обґрунтовано та не наведено необхідність з`ясування обставин отримання інформації, яка стала підставою внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, та не наведено жодних обґрунтувань впливу таких обставин на справедливість, об`єктивність та повноту судового розгляду.

Так, відповідно до положень ст. 91 КПК України, обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні є:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Достовірність інформації, яка стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР, не є обставиною, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.

Показання свідків на досудовому розслідуванні та інформація, отримана з оперативних джерел, не є доказами, які підлягають дослідженню під час судового розгляду, захисником не наведено жодного аргументу щодо необхідності дослідження таких даних з точки зору їх належності та допустимості.

Зі змісту поданого захисником клопотання та його пояснень у судовому засіданні судом не встановлено, які саме обставини кримінального провадження він хоче встановити у результаті допиту свідків та яке значення вони матимуть у кримінальному провадженні, а тому підстави для задоволення клопотання захисника відсутні.

Керуючись ст. ст.352, 363, 372 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про виклик та допит у якості свідків старшого оперуповноваженого Управління СБУ в Харківській області капітана ОСОБА_8 та оперуповноваженого Управління СБУ в Харківській області старшого лейтенанта ОСОБА_9 відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 19 січня 2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3