г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/274/24
Номер провадження 1-кс/213/22/24
У Х В А Л А

11 січня 2024 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження №0000036 від 10.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, зазначає, що у провадженні слідчого відділення ВП №6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження за №0000036 від 10.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.01.2024 до чергової частини ВП №6 Криворізького РУП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 09.01.2024 о 21:20 годині до інфекційної лікарні ШМД доставлено дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з діагнозом: отруєння кристалічними солями, в результаті чого встановлено факт злісного невиконання батьківських обов`язків матір`ю останнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спричинило тяжкі наслідки, а саме отруєння дитини.

В ході опитування ОСОБА_6 , остання пояснила, зокрема, що приблизно на протязі року вона вживає психотропний препарат «солі», вагою приблизно 1 грам. 09.01.2024 вона знов вирішила вжити даний препарат, який раніше придбала шляхом замовлення через телеграм-канал за допомогою свого мобільного телефону. Щоб вжити вказану речовину, вона висипала її зі сліп-пакетику на екран свого мобільного телефону. В цей час хтось подзвонив у двері, та вона пішла, щоб відкрити, а мобільний телефон з речовиною лишився на столі кухні без нагляду. Відкривши двері, остання помітила, що її син ОСОБА_5 пішов на кухню та вона пішла слідом за ним, і на кухні побачила, що мобільний телефон був у сина в руках, а речовина була розсипана на столі та підлозі. Вирішивши, що син не спробував речовину, остання не надала цьому уваги. Через деякий час дитина почала задихатись.

В подальшому, 10.01.2024 ОСОБА_6 добровільно надано працівникам поліції її мобільний телефон марки «Apple Iphone» моделі «14 Pro Max», 128 Гб, фіолетового кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 у прозорому силіконовому чохлі з сім-карткою № НОМЕР_3 з метою проведення його огляду. Після проведення огляду вказаний мобільний телефон було поміщено до спец пакету НПУ СУ PSP 1073487. Постановою старшого слідчого СВ ВП №6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 від 10.01.2024 вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом та долучено до кримінального провадження для подальшого проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз.

Таким чином, в процесі досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у вжитті заходів для забезпечення збереження речового доказу та подальшого проведення судово-товарознавчої експертизи з метою встановлення суми матеріального збитку завданого потерпілому, що має значення для розслідування кримінального провадження.

Слідчим СВ ВП№6 КРУП ОСОБА_3 надано заяву, відповідно до якої просить розглянути клопотання без її участі, клопотання підтримала.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч 4 ст.107 КПК України не здійснювалась, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним, у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту на майно, забезпечити схоронність вказаного майна, не допущення його знищення, розтрати, приховування, відчуження, перетворення, пересування, зникнення, не можливо, у зв`язку із чим, не застосування вказаного заходу, може призвести до вищевказаних ризиків.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ст.ст. 167- 175 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження №0000036 від 10.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, про накладення арешту на майно, - задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, яке було добровільно надано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 10.01.2024, а саме мобільний телефон марки «Apple Iphone» моделі «14 Pro Max», 128 Гб, фіолетового кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 у прозорому силіконовому чохлі з сім-карткою № НОМЕР_3 , який поміщено до спец пакету НПУ СУ PSP 1073487, та визначити місцем його зберігання камеру збереження речових доказів ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1