Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/994/24
Номер провадження 1-кс/711/330/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

особи, що подала скаргу - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, подану в межах кримінального провадження №0001852, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, подану в межах кримінального провадження №0001852, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні СУ ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2023 за №0001852 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Скаржник вказує, що 29.11.2023 за місцем його проживання за адресою АДРЕСА_1 , слідчим СУ ГУНП в Черкаській області було проведено обшук, в результаті якого вилучено мобільний телефон - смартфон Apple iPhone 12, який є його особистою власністю та, на переконання останнього, вилучений слідчим без будь-яких правових підстав і, відповідно, незаконно знаходиться на території СУ ГУНП в Черкаській області.

На даний час арешт на вилучений в нього телефон не накладено.

31.01.2024 він звернувся до СУ ГУНП в Черкаській області із заявою про повернення вказаного мобільного телефону, проте, жодної відповіді на вказану заяву ним отримано не було, в добровільному порядку слідчий та прокурор відмовляються повернути тимчасово вилучене майно.

Також, ОСОБА_3 вказує, що він не є стороною кримінального провадження та є законним набувачем вказаного мобільного телефону. А тому, скаржник просить винести ухвалу, якою зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Черкаській області повернути тимчасово вилучене майно - мобільний телефон - смартфон Apple iPhone 12, вилучений 29.11.2023 в ході проведення обшуку його житла за адресою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу, посилаючись на викладені в ній доводи та просив її задоволити. Додатково вказав, що 29.11.2023 за місцем його проживання було проведено обшуку, в результаті якого слідчим було вилучено його мобільний телефон - смартфон Apple iPhone 12. На його думку, з моменту вилучення телефону пройшло достатньо часу, щоб слідчий міг його оглянути. 01.02.2024 він до канцелярії СУ ГУНП в Черкаській області подав заяву про повернення тимчасово вилученого майна, а саме мобільного телефону - смартфон Apple iPhone 12. Однак, до цього часу відповідь не отримав, мобільний телефон йому не повернуто. Також зауважив, що слідчий та прокурор не звертались до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку майно, а саме на вилучений в нього мобільний телефон, а тому, відповідно до норм КПК України, таке майно підлягає поверненню власнику.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та просив відмовити у її задоволенні вказавши, що майно, яке просить повернути скаржник не є тимчасово вилученим, оскільки його було відшукано та вилучено в ході проведення санкціонованого обшуку. В ухвалі слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2023 зазначено про надання дозволу на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення, в тому числі мобільного телефону ОСОБА_3 , а тому підстав для звернення з відповідним клопотанням про накладення арешту на вказане майно не було. Постановою слідчого від 30.11.2023 вилучений в ході проведення обшуку 29.11.2023 мобільний телефон визнано речовим доказом. Також вказав, що органу досудового розслідування необхідно провести детальне вивчення наявної у ньому інформації, на предмет встановлення наявності чи відсутності відомостей, які мають значення для кримінального провадження, а в разі повернення телефону власнику, існує ризик, що останній знищить наявну в ньому інформацію. Також вказував, що зазначена слідча дія вимагає значного часу для її проведення. Після вивчення інформації на вказаному мобільному телефоні, та в разі встановленні відсутності інформації, яка може мати значення для даного кримінального провадження, телефон буде повернуто його власнику. Щодо поданої ОСОБА_3 заяви про повернення мобільного телефону, слідчий повідомив, що вказану заяву ним було отримано лише 06.02.2024, з цих підстав відповідь заявнику він ще не встиг надати. Крім того зазначив, що в клопотанні про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 наводились аргументи, які дали підстави для його задоволення та надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення і вилучення мобільного телефону останнього.

Заслухавши пояснення скаржника та слідчого ОСОБА_4 , дослідивши письмові матеріали додані до скарги, а також надані слідчим в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001852 від 24.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

14.11.2023 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/8327/23) надано дозвіл на проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення мобільних телефонів, електронних, магнітних, комп`ютерних та інших носіїв інформації, особистих документів третіх осіб, печаток суб`єктів господарювання, які знаходяться не за місцем їх реєстрації чи фактичного місця знаходження, записників з чорновими записами, пов`язаними з незаконним переправленням осіб через державний кордон України чи оформлення відповідних документів на користь третіх осіб, заяв на складання актів встановлення факту здійснення догляду за особою, актів встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду, а також грошових коштів, одержаних злочинним шляхом.

29.11.2023 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/8327/23) від 14.11.2023 квартири за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено, зокрема, мобільний телефон марки iPhone 12 IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора за абонентським номером НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 30.11.2023 мобільний телефон марки iPhone 12 IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора за абонентським номером НОМЕР_3 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001852 від 24.05.2023.

З дослідженого в судовому засіданні клопотання вбачається, що 01.02.2024 ОСОБА_3 звернувся до СУ ГУНП в Черкаській області з заявою про повернення тимчасово вилученого майна.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26, параграфом 1, ст. 303-308 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

У частині 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування.

Так, згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 100 КПК речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 167 КПК).

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року №9-49/0/4-17, - результати аналізу судової практики свідчать про те, що володільці вилученого майна або їх представники досить часто у відповідних скаргах порушують питання повернення майна, яке було включене до переліку, щодо якого здійснювався обшук. Слідчі судді у таких випадках обґрунтовано відмовляють у задоволенні скарг про повернення вилученого майна, оскільки вилучення майна, яке відповідає передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК ознакам, у такий спосіб не зумовлює необхідності додаткового накладення арешту на таке майно в порядку ч. 5 ст. 171 КПК.

При дослідженні ухвали слідчого судді від 14.11.2023, якою надано дозвіл на проведення обшуку вбачається, що судовим рішенням прямо вказано та надано дозвіл, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення на відшукання та вилучення речей, включаючи мобільний телефон, який скаржник просить суд зобов`язати сторону обвинувачення повернути.

Відтак, вказане майно, не є тимчасово вилученим, а тому до нього не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

Доводи скаржника про те, що вилучені в ході обшуку речі, а саме мобільний телефон марки iPhone 12, є тимчасово вилученим майном, слідчий суддя вважає неспроможними з підстав викладених вище.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даної скарги за наданими матеріалами, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності заявника обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав заявників та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог, а відтак скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 168, 236, 303-310, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, поданої в межах кримінального провадження №0001852, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1