ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , представника власника майна - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива - заступника керівника Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , погоджене прокурором шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001415 від 25.08.2023,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду звернувся старший детектив із клопотанням про арешт майна, вилученого в ході проведення обшуку 21.11.2023 за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні старший детектив ОСОБА_3 , який входить до слідчої групи у кримінальному провадженні №0001415 від 25.08.2023, підтримав подане клопотання про арешт майна та просив його задовольнити в повному обсязі з викладених підстав. Поряд з цим, старший детектив просив долучити до матеріалів судової справи на обґрунтування доводів клопотання щодо необхідності накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації як виду покарання ряд процесуальних документів, що підтверджують обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання старшого детектива про накладення арешту на майно, вилучене 21.11.2023 в ході проведення обшуку, з огляду на наступне: 1) ухвалою слідчого судді, якою надано дозвіл на проведення обшуку, не передбачено дозволу на відшукання та вилучення грошових коштів; 2) під час проведення обшуку детективами допущено ряд порушень вимог процесуального закону, зокрема до проведення обшуку залучено неповнолітніх понятих, яким відповідно до протоколу обшуку від 21.11.2023 виповнилося лише 14 та 15 років; детективами не було пред`явлено власникам об`єкта, у якому проведено обшук, постанови про визначення групи детективів у кримінальному провадженні; 3) у постановах детектива про визнання речовими доказами відсутнє зазначення яким саме критеріям речових доказів відповідає вилучене майно; 4) під час обшуку фактично відбулося незаконне затримання ОСОБА_7 з метою повідомлення про підозру останньому; 5) більшість доказів, що надані старшим детективом на обґрунтування клопотання, були здобуті в ході проведення досудових розслідувань інших кримінальних проваджень. Вказані докази є недопустимими. Крім того, зауважив, що вилучені грошові кошти є спільними збереженнями подружжя ОСОБА_8 .

З приводу викладеного старший детектив ОСОБА_3 зазначив, що 1) усім понятим виповнилося 18 років, вони 2005 року народження; 2) чинним КПК України не передбачено обов`язку детективів показувати постанову; 3) кошти - це тимчасово вилучене майно, протягом 48 годин було подано клопотання про арешт, тому порушень старший детектив не вбачає; 4) мобільні телефони та ноутбук не могли бути оглянуті під час проведення обшуку, оскільки ОСОБА_7 відмовився надати паролі доступу до них, у зв`язку з чим вказані речі вилучено з метою проведення експертизи.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частинами 2, 5, 6 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Поряд з цим, необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Як вбачається з матеріалів судової справи, 21.11.2023 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду, постановленої у справі № 991/9880/23, провадження № 1-кс/991/9973/23, детективами Національного бюро проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході проведеного обшуку виявлені та вилучені наступні речі:

-мобільний телефон IPhone в корпусі темного кольору з маркуванням НОМЕР_1 ;

-мобільний телефон IPhone в корпусі синього кольору з маркуванням НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон IPhone в копусі світло-сірого кольору без маркування;

-ноутбук MakBookAir в корпусі сірого кольору model A2337, serial FVFGG4TTQ6L7;

-грошові кошти в сумі 3800 (три тисячі вісімсот) доларів США та 1740 (одна тисяча сімсот сорок) євро.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 зазначив про ряд допущених детективами під час проведення обшуку порушень, зокрема забезпечення участі неповнолітніх понятих та не пред`явлення постанови про призначення слідчої групи у кримінальному провадженні №0001415 від 25.08.2023. Перевіряючи зазначені доводи, слідчим суддею встановлено, що під час проведення обшуку було запрошено двох понятих - ОСОБА_9 , 2005 р.н., та ОСОБА_10 , 2005 р.н., яким на момент проведення слідчої дії виповнилося 18 років. При цьому, ч.3 ст.236 КПК України встановлено обов`язок пред`явити ухвалу та надати її копію особі, яка володіє житлом чи іншим володінням, а за її відсутності - іншій присутній особі, вимоги щодо пред`явлення інших документів положеннями кримінально процесуального законодавства не передбачено. Обшук проведено детективами Національного бюро ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які відповідно до постанови про слідчу групу від 17.11.2023 входили до складу слідчої групи в кримінальному провадженні №0001415 від 25.08.2023. Вказане також підтверджується витягом з ЄРДР від 22.11.2023. А тому доводи адвоката ОСОБА_4 не є слушними.

Перевіряючи дотримання строків звернення із клопотанням про арешт такого майна, слідчий суддя встановив, що клопотання старшого детектива ОСОБА_5 , відповідно до штемпеля на конверті подане за допомогою поштового зв`язку 22.11.2023, тобто в межах строків, встановлених ч.5 ст.171 КПК України.

Водночас, вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна викладені в ч.2 ст.171 КПК України. Так, зокрема, в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з матеріалів судової справи, клопотання подане з додержанням вимог ст.171 КПК України, до клопотання долучені документи на обґрунтування його вимог, а тому підстави для повернення клопотання відсутні.

Детективи вказують на таку підставу для накладення арешту на вилучені під час проведення обшуку три мобільні телефони та ноутбук як забезпечення збереження речових доказів та конфіскація майна як виду покарання, а грошових коштів - забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, слідчий суддя, суд при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна (п.п.1-3, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України).

Вирішуючи питання накладення арешту на вилучені мобільні телефони та ноутбук з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Положеннями ст.170 КПК України встановлено, що арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001415 від 25.08.2023 за підозрою ОСОБА_13 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.369 КК України.

21.11.2023 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду, постановленої у справі № 991/9880/23, провадження № 1-кс/991/9973/23, детективами Національного бюро проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаною ухвалою прямо надано дозвіл на відшукання, серед іншого, електронних документів, електронних носіїв інформації, у тому числі мобільних телефонів, планшетів, ноутбуків, комп`ютерної техніки, листування, як в паперовому, так і електронному вигляді, листування в мобільних додатках та месенджерах електронних носіїв інформації, зокрема мобільних телефонах, планшетах, ноутбуках, комп`ютерній техніці, накопичувачах на жорстких магнітних дисках, картах пам`яті, флеш-носіях щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з яким проводиться досудове розслідування.

У ході обушку було виявлено, серед іншого, належні ОСОБА_7 мобільні телефони: IPhone в корпусі темного кольору з маркуванням НОМЕР_1 ; IPhone в корпусі синього кольору з маркуванням НОМЕР_2 ; IPhone в копусі світло-сірого кольору без маркування; ноутбук MakBookAir в корпусі сірого кольору model A2337, serial FVFGG4TTQ6L7.

Як зазначено в протоколі обшуку від 21.11.2023, у зв`язку з тим, що доступ до вмісту електронних носіїв інформації - трьох мобільних телефонів та ноутбуку, обмежений паролем доступу, повідомити який ОСОБА_7 відмовився, детективами прийнято рішення про їх вилучення.

Водночас, старший детектив у судовому засіданні зауважив, що ОСОБА_7 як під час обшуку, так і після нього не повідомив слідчого, прокурора про зміст комп`ютерних даних та особливості функціонування комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, які були у нього вилучені, а саме: трьох мобільних телефонів та ноутбуку, а також обмежив доступ до них шляхом неповідомлення паролів, тобто власником було обмежено доступ до цифрового наповнення телефонів та ноутбуку, а тому отримання доступу до вмісту вказаних речей пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

З огляду на вказане, а також враховуючи, що, за версією слідства, під час вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, він використовував листування у месенджерах та додатках, зокрема під час спілкування з особами, яким пропонувалась та надавалась неправомірна вигода, що може свідчити про наявність у вилучених в ОСОБА_7 трьох мобільних телефонів та ноутбуці слідів кримінального правопорушення та інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також можуть бути знаряддями кримінального правопорушення, постановою старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 22.11.2023 мобільні телефони IPhone в корпусі темного кольору з маркуванням НОМЕР_1 ; IPhone в корпусі синього кольору з маркуванням НОМЕР_2 ; IPhone в копусі світло-сірого кольору без маркування; ноутбук MakBookAir в корпусі сірого кольору model A2337, serial FVFGG4TTQ6L7 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001415 від 25.08.2023.

Враховуючи неможливість огляду вмісту мобільних телефонів та ноутбуку, з метою виявлення інформації, що має значення для досудового розслідування на вилучених речах, існує необхідність у проведенні комплексної судової телекомунікаційної та комп`ютерно-технічної експертизи, що потребує застосування спеціальної техніки, спеціальних знань та навичок експертів, фахівців з відповідних галузей знань, зокрема, з питань подолання систем логічного захисту доступу та встановлення значення пароля доступу до електронних пристроїв та з метою подальшого дослідження відомостей, які зберігаються в їх пам`яті.

Постановами старшого детектива ОСОБА_5 від 22.11.2023 призначено комплексні судові телекомунікаційні та комп`ютерно-технічні експертизи зазначених мобільних телефонів та ноутбуку.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується у даному кримінальному провадженні, поведінку власника вилучених речей, який відмовився надати доступ до електронних пристроїв, беручи до уваги, що вказані мобільні телефони та ноутбук могли використовуватися для комунікації з приводу подій, які є предметом досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що такі електронні пристрої можуть містити відповідне листування, фото- та відеофайли, документи, які мають значення для встановлення обставин, що розслідуються у цьому кримінальному провадженні.

Поряд з цим варто враховувати ймовірне застосування конспіративних заходів при вчиненні злочинних дій, що може бути встановлене під час проведення відповідного експертного дослідження з можливістю відновлення ймовірно видалених даних.

У такому випадку суттєвим для доступу до такої інформації є наявність самих пристроїв, які будуть становити предмети дослідження відповідних експертів.

Слідчий суддя також враховує, що з часу вилучення відповідних пристроїв до часу розгляду клопотання про арешт майна минув досить незначний проміжок часу, а телефони та ноутбук містять систему логічного захисту, що об`єктивно не давало органу досудового розслідування можливості провести копіювання вмісту цих пристроїв та здійснити їх огляд.

На думку слідчого судді, досліджені під час судового розгляду матеріали свідчать про відповідність заявленого майна критеріям речових доказів, визначеним ст.98 КПК, так як вони містять інформацію та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що наразі в контексті потреб досудового розслідування існує необхідність у проведенні детального огляду вилучених пристроїв, у тому числі шляхом проведення експертних досліджень, які дозволять у повному обсязі скопіювати як вже наявні на таких пристроях файли, так і ймовірно видалені.

За наведеного, слідчий суддя погоджується з тим, що є доцільним накладення арешту на мобільні телефони IPhone в корпусі темного кольору з маркуванням НОМЕР_1 ; IPhone в корпусі синього кольору з маркуванням НОМЕР_2 ; IPhone в копусі світло-сірого кольору без маркування; ноутбук MakBookAir в корпусі сірого кольору model A2337, serial FVFGG4TTQ6L7, вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , з огляду на існування сукупності розумних підозр вважати, що інформація, яка міститься на таких електронних пристроях може бути використана як доказ під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Поряд з цим варто зазначити, що з аналізу положень ч.ч.2,3 ст.170 КПК України вбачається, що майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, арешт майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та є самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.

Водночас, старший детектив зазначає про необхідність накладення арешту на три мобільні телефони та ноутбук з метою конфіскації майна як виду покарання.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Згідно зі ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_13 , який з 29.08.2019 є народним депутатом України, будучи кінцевим бенефіціарним власником АТ «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ» (), діючи від імені та в інтересах цього товариства, за попередньою змовою з його директором ОСОБА_7 , запропонував надати Віце-прем`єр-міністру з відновлення України - Міністру розвитку громад, територій та інфраструктури України ОСОБА_14 та Голові Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України (далі - Агентство відновлення) ОСОБА_19 неправомірну вигоду у розмірі від 3 до 5 відсотків від суми грошових коштів, які будуть виділені за рахунок коштів Державного бюджету України, вартістю близько 1 млрд грн, для фінансування додаткових обсягів робіт, виконуваних підконтрольним їм АТ «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ», основним видом діяльності якого є будівництво доріг і автострад, та надав зазначеним службовим особам частину цієї неправомірної вигоди у розмірі 150 000 доларів США (що за курсом Національного банку України станом на 02.11.2023 становило 5 439 825 грн).

За твердженням старшого детектива, відповідно до досягнутої злочинної домовленості, на ОСОБА_7 покладалось ведення перемовин з Головою Агентства відновлення ОСОБА_15 з питань обрання об`єктів для виконання додаткових обсягів робіт та у разі необхідності висловлення йому пропозиції надання неправомірної вигоди. Зокрема ОСОБА_13 надіслав ОСОБА_14 повідомлення із контактом « ОСОБА_16 » та номером телефону « НОМЕР_3 ».

У подальшому 23.08.2023 ОСОБА_7 , діючи відповідно до попередньої злочинної домовленості із ОСОБА_13 , прибув у приміщення Агентства відновлення, де під час зустрічі із ОСОБА_15 висловив пропозицію надати йому та ОСОБА_14 неправомірну вигоду у розмірі від 3 до 5 відсотків від суми грошових коштів, які будуть виділені за рахунок коштів Державного бюджету України для фінансування додаткових обсягів робіт, виконуваних підконтрольним йому та ОСОБА_13 АТ «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ».

Вказане стверджується, у тому числі, долученими до матеріалів клопотання протоколом огляду від 10.11.2023 матеріалів досудового розслідування, отриманих в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколом про результати здійснення аудіоконтролю особи від 31.08.2023.

Встановлені на підставі досліджених слідчим суддею матеріалів відомості у сукупності із доводами клопотання та поясненнями старшого детектива у їх співставленні з диспозицією статті, яка передбачає кримінальну відповідальність за її вчинення, формують у слідчого судді переконання про наявність достатніх підстав вважати, що зазначене у клопотанні кримінальні правопорушення могло бути вчинене за викладених у повідомленні про підозру від 21.11.2023 обставин.

Крім того, слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання про накладення арешту на майно матеріали, у тому числі й протоколи, складені за результатами проведення НСРД, прийшов до висновку, що до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.369 КК України, може бути причетний ОСОБА_7 , так як останній відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 07.11.2023, є керівником АТ «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ», в інтересах якого, за версією слідства, обіцялась та надавалась неправомірна вигода службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище.

Водночас, слід зауважити, що на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання про наявність усіх елементів складу кримінального правопорушення, винуватість чи невинуватість осіб у його вчиненні і не визначає ступінь вини таких осіб, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей встановлює, що існують об`єктивні дані про вчинення вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з яким вирішується питання про арешт майна.

У межах вказаного кримінального провадження 21.11.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.369 КК України, отже, він набув статус підозрюваного.

При цьому, злочин, передбачений ч.4 ст.369 КК України, відноситься до категорії тяжких (ч.6 ст.12 КК України) корупційних (примітка до ст.45 КК України) злочинів, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

За наведеного, в межах кримінального провадження №0001415 накладення арешту на майно ОСОБА_7 відповідає приписам ч.5 ст.170 КПК України.

На детектива покладається обов`язок при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна надати документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження, зокрема, підозрюваним таким майном (п.3 ч.1 ст.171 КПК України).

Старший детектив вказує, що про належність та користування вилученими речами - мобільними телефонами та ноутбуком саме ОСОБА_7 свідчать безпосередньо пояснення самого ОСОБА_7 , надані ним під час проведення обшуку, а також обставини їх відшукання та вилучення. Окрім вилучених речей, старшим детективом відшукані та оглянуті також мобільні телефони, планшети та ноутбук, якими користуються інші члени сім`ї, а саме ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які добровільно надали паролі доступу до таких пристроїв, що підтверджується протоколом обшуку від 21.11.2023. З наведеного слідує, що вилучені детективами речі належать саме ОСОБА_7 , а не іншим членам його сім`ї.

За наведеного, враховуючи встановлену слідчим суддею обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні тяжкого злочину, майно якого у випадку визнання винуватості останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.369 КК України, за вироком суду може бути конфісковане, а вилучені мобільні телефони та ноутбук можуть бути об`єктом конфіскації як виду покарання, оскільки таке майно відповідає положенням ч.2 ст.181 ЦК України та вимогам ст.170 КПК України. Враховуючи зазначене, існують обґрунтовані підстави вважати, що незастосування обмежень щодо можливості розпорядження таким майном може призвести до вжиття ОСОБА_7 заходів для приховування, передачі третім особам з метою уникнення стягнення такого майна як виду покарання, а тому на вказане майно необхідно накласти арешт також з підстави забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Крім того, під час проведення обшуку 21.11.2023 у спальні квартири виявлено грошові кошти в сумі 3800 доларів США та 1740 євро, на які старший детектив, відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України, просить накласти арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Загальні положення ст.236 КПК України під час проведення обшуку наділяють слідчого чи прокурора повноваженнями вилучати речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу. Такі речі вважаються тимчасово вилученим майном.

На момент вилучення грошових коштів під час проведення детективами НАБУ обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , останній не перебував у статусі підозрюваного. В той же час, вирішення питання про вилучення під час проведення обшуку того чи іншого майна відноситься до дискреційних повноважень відповідної службової особи, що проводить таку слідчу дію і тому відсутність в ухвалі про обшук дозволу на вилучення грошових коштів не може розцінюватись як заборона здійснити таке вилучення. В свою чергу норми КПК України передбачають низку компенсаторних механізмів (необхідність звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та судовий контроль даного питання), які забезпечують дотримання відповідних гарантій прав особи, зокрема права власності.

Після закінчення проведення обшуку 21.11.2023 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.369 КК України.

Тобто, до моменту направлення клопотання про арешт, у тому числі тимчасово вилученого майна, ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у вчиненні злочину, покарання за вчинення якого передбачає можливість застосування конфіскації майна, а отже на майно останнього може накладатися арешт з метою забезпечення конфіскації майна.

Вказане узгоджується із висновками колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, зробленими під час постановлення ухвали від 14.03.2023 у справі №991/1010/23.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема на гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі.

Водночас, представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 звернув увагу, що віднайдені грошові кошти є спільними збереженнями подружжя ОСОБА_8 , тобто їх спільною сумісною власністю.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст.60 СК України).

Тобто вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України), що не підлягає доказуванню.

Таким чином, зважаючи на обставини відшукання грошових коштів, їх суми та валюту, в якій такі кошти зберігалися, слідчий суддя погоджується із твердженням адвоката ОСОБА_4 , що на вказані грошові кошти поширюється режим спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_8 , а тому такі кошти належать як підозрюваному, так і його дружині порівну, у зв`язку з чим арешт необхідно накласти на 1/2 віднайдених та вилучених грошових коштів, тобто на кошти в сумі 1900 доларів США та 870 євро.

Вирішуючи питання про дотримання справедливого балансу між правом особи на мирне володіння своїм майном та інтересами суспільства під час розгляду питання про арешт майна, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, арешт майна в рамках судового розгляду справи зазвичай стосується контролю за використанням майна. Таке втручання повинно бути законним, відповідати загальним інтересам і бути пропорційним, тобто воно повинно досягати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів спільноти та вимогами захисту основних прав особи. Хоч будь-який арешт і тягне за собою завдання шкоди, фактично завдана шкода не повинна бути більшою, ніж неминуча, а між захистом права власності та вимогами загальних інтересів слід досягати «справедливої рівноваги».

Частиною 11 ст.170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доказів будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчому судді під час розгляду не надані.

Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути безповоротну втрату такого майна, а також відомостей, що містяться у вилучених мобільних телефонах та ноутбуку. А відтак існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту щодо вказаного майна призведе до приховування, зміни, зникнення, втрати, знищення, перетворення цього майна та інформації з електронних носіїв. Зважаючи на такі ризики, а також необхідність проведення експертного дослідження вилучених мобільних телефонів та ноутбуку, слідчий суддя вважає обґрунтованим застосувати заборону користування та розпоряджання вилученим майном.

Водночас слідчий суддя зауважує, що накладення арешту на відповідне майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, однак такий захід є тимчасовим.

Врахувавши правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, адже застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування.

Керуючись статтями 7, 9, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 21.11.2023 за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-мобільний телефон IPhone в корпусі темного кольору з маркуванням НОМЕР_1 ;

-мобільний телефон IPhone в корпусі синього кольору з маркуванням НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон IPhone в копусі світло-сірого кольору без маркування;

-ноутбук MakBookAir в корпусі сірого кольору model А2337, serial FVFGG4TTQ6L7;

-грошові кошти в сумі 1900 (одна тисяча дев`ятсот) доларів США та 870 (вісімсот сімдесят) євро,

шляхом тимчасового обмеження власників(володільців) права на відчуження, розпорядження та користування таким майном.

У задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1