ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/4296/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1530/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146,
ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 263, ст. 257 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами захисників обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 - адвокатів ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001921 від 18.06.2022 за частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 289, частиною 2 статті 146, частиною 4 статті 187, частиною 2 статті 162, частиною 1 статті 263, статті 257 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2023 року в задоволенні клопотань захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про зміну обвинуваченим запобіжних заходів відмовлено. Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, обраних щодо обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 задоволено та продовжено обвинуваченим строк тримання під вартою до 26.11.2023 включно, без визначення розміру застави.

Не погодившись з вказаною ухвалою, захисники обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу в інтересах обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , в якій просить ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 28.09.2023 скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання, задовольнити клопотання захисників про зміну запобіжного заходу. Крім того, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали від 28.09.2023, мотивуючи це тим, що в судовому засіданні було оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення, повний текст судового рішення оголошено 04.10.2023. Не маючи мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, сторона захисту була позбавлена можливості скласти та вчасно подати апеляційну скаргу. Апеляційна скарга подана на другий день після оголошення та отримання повного тексту оскаржуваної ухвали. По суті апеляційних вимог захисник зазначає, що всі обвинувачені трималися під вартою на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.07.2023, який не був повноважним судом для прийняття рішення, оскільки територіальна підсудність кримінального провадження визначена за Ленінським районним судом м. Харкова. Суд першої інстанції мав відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, оскільки неможливо продовжувати запобіжний захід, який був обраний в незаконний спосіб. Визначаючи наявність ризиків, суд не оцінив відомості щодо обвинувачених, проігнорував, що прокурор не надав доказів на підтвердження їх існування, не врахував неналежну поведінку сторони обвинувачення. Клопотання про продовження запобіжних заходів не містить доказів та доводів на обгрунтування неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів. Поведінка підзахисних свідчить про те, що вони не збираються переховуватися від слідства та суду. Повідомлення про підозру ОСОБА_18 було вручене 22.02.2023 в першій половині дня, після чого він залишив приміщення поліції та о 16.00 годині добровільно прийшов на допит, а наступного дня прийшов до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу. Суд не надав оцінки такій поведінці обвинуваченого. Так само і щодо інших обвинувачених відсутні підстави, що вони можуть переховуватися. Підозрювані не впливали на свідків, потерпілих чи інших підозрюваних під час досудового розслідування. Крім того, потерпілих в даному кримінальному провадженні не може знайти навіть прокурор і вони не з`являються до суду. Клопотання про продовження запобіжних заходів не містять викладу обставин, які б свідчили про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, що виправдовують тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 - адвокат ОСОБА_11 просить ухвалу суду від 28.09.2023 про продовження тримання під вартою ОСОБА_14 скасувати, змінити запобіжний захід на домашній арешт за адресою реєстрації місця проживання, дослідити матеріали, на які є посилання в апеляційній скарзі. Обгрунтовуючи апеляційні вимоги, адвокат вказує, що судом в одному рішенні задоволено кілька клопотань прокурора про продовження тримання під вартою щодо кількох обвинувачених, прийнято до уваги проект клопотання, яке не містить додатків і не підписано автором, прокурор звернувся із клопотанням поза межами процесуальних строків. Окрім цього, суд не досліджував питання можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів. За час тримання обвинуваченого в СІЗО значно погіршився його стан здоров`я, він неодноразово звертався до лікаря зі скаргами, має захворювання хребта, йому рекомендовано проведення обстежень. Крім того, обвинуваченому було встановлено діагноз: залишкові зміни спонтанно вилікуваного туберкульозу у вигляді кальцинату у верхній частині правої легені, що вимагає проведення додаткових обстежень. Зазначає, що під час перебування в СІЗО на обвинуваченого було здійснено напад, були погрози вбивством, про що 17.09.2023 подано заяву про вчинення кримінального правопорушення. Зазначає про необгрунтованість підозри. На день ухвалення судом рішення, обвинувачений перебував під вартою понад рік. Жоден із доказів не вказує, що ОСОБА_14 причетний до розбою по відношенню до ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 . Транспортний засіб Мерседес, в якому було проведено обшук та виявлено патрони, підривач до міни, ОСОБА_14 не належить. Гранати, як стверджує ОСОБА_14 , йому підкинули. Відеозапис обшуку був начебто знищений через відключення електромережі. Вважає, що ОСОБА_14 не може вважатися обвинуваченим, оскільки не набув статусу підозрюваного. Повідомлення про підозру не вручено у встановленому КПК України порядку. Прокурор з порушенням строків звернувся до суду із клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із чим розгляд клопотання відбувся в останній день тримання особи під вартою, що є порушенням частини 1 статті 199 КПК України. Клопотання прокурора містило електронний підпис ОСОБА_25 , яка не є процесуальним керівником у кримінальному провадженні та не уповноважена підписувати цей документ. Вказане клопотання не зареєстроване в службі діловодства органу прокуратури. Враховуючи фактичне зменшення ризиків, особу ОСОБА_14 , стан здоров`я, майновий і сімейний стан, наявність місця проживання, неповнолітніх дітей на утриманні, та те, що ОСОБА_14 вступив до лав добровольчого батальйону, захисник вважає що достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Заперечує наявність ризиків, на які посилається прокурор. Вважає, що ОСОБА_14 оголошено у розшук безпідставно.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 , захисник ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу суду щодо ОСОБА_15 , змінити запобіжний захід на домашній арешт за адресою реєстрації місця проживання, дослідити матеріали, на які є посилання в апеляційній скарзі. В обгрунтування апеляційних вимог адвокат посилається на аналогічні обставини щодо недоліків клопотання про продовження строку тримання під вартою, його необгрунтованість та безпідставність, невідповідність вимогам пунктів 3, 5 частини 1 статті 184 КПК України, що наведені вище.

Зазначає, що ОСОБА_15 тримається під вартою вже пів року, а його підозра не стала обгрунтованою. Вважає, що ОСОБА_15 також не набув статус процесуальний підозрюваного. Прокурор просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, обгрунтовуючи це тим, що злочини, пов`язані зі зброєю. Однак зброя не вилучалась, участь у застосуванні насильства до будь-кого саме ОСОБА_15 , не підтвердилася. Вказує, що ОСОБА_15 вступив до лав добровольчого батальйону ще в березні 2022, має постійне місце проживання, на утриманні має двох дітей 2010 та 2016 року народження, мати пенсійного віку, приймав участь у вихованні двох дітей сестри. Посилається на перелік доказів, які, на думку захисника, не підтверджують вини ОСОБА_15 . Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу суду про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 . Мотивуючи апеляційні вимоги, захисник посилається на те, що клопотання прокурора подано до суду з порушенням строків, визначених статтею 199 КПК України. Клопотання не містить викладу обставин, які б підтверджували ризики, передбачені статтею 177 КПК України та посилання на відповідні матеріали. Ризики, на які посилається сторона обвинувачення, взагалі необгрунтовані. Обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 - адвокат ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_13 , змінити запобіжний захід на домашній арешт. В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що судом не було досліджено питання щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, не в повному обсязі перевірено чи відповідає клопотання прокурора вимогам частини 1 статті 184, частини 3 статті 199 КПК України. Досудове розслідування вже закінчено. ОСОБА_13 перебуває під вартою більше 9 місяців, однак цей період не може вважатися співмірним з обгрунтованістю підозри.

Жоден із доказів не вказує, що ОСОБА_13 причетний до розбою, вилучені на місці події гільзи не мають до нього жодного відношення. Враховуючи особу обвинуваченого, який вступив до лав добровольчого батальйону, є учасником бойових дій, проходив службу в ЗС України, його майновий, сімейний стан, наявність місця проживання, бабусі та дідуся на його утриманні, вважає, що достатнім було б застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який би нівелював можливі ризики.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_20 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу суду щодо ОСОБА_12 скасувати, змінити ОСОБА_12 запобіжний захід з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою. В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що клопотання не містило доказів, на які посилався прокурор, не було долучено витягу з ЄРДР, в рамках якого подано клопотання. Крім того, в самому клопотанні містяться суперечливі відомості стосовно обставин кримінального правопорушення, оскільки про ОСОБА_12 не йдеться в тій частині обвинувачення, де зазначено про створення банди. Досудовим розслідуванням не встановлено, що інкриміновані злочини обвинувачені вчинили в складі банди. Надане прокурором клопотання взагалі не містило посилань на матеріали, що підтверджують обставини, які дають підстави обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення захисників обвинувачених та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали клопотання адвоката ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали та апеляційні вимоги сторони захисту, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи клопотання адвоката ОСОБА_9 про поновлення апеляційного строку та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає за можливе задовольнити вказане клопотання та поновити адвокату ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження ухвали суду, однак, підстав для задоволення апеляційних скарг не встановлено, з огляду на наступне.

Враховуючи, що доводи адвоката ОСОБА_9 щодо підстав для поновлення апеляційного строку є обгрунтованими, а пропущений строк -незначним, суд апеляційної інстанції вважає можливим задовольнити вказане клопотання та поновити захиснику строк на апеляційне оскарження ухвали від 28.09.2023.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , суд першої інстанції вважав доведеним продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, які з часу обрання запобіжного заходу до обвинувачених не втратили своєї актуальності. При цьому, судом першої інстанції були відхилені доводи прокурора щодо існування ризиків, передбачених пунктами 2, 5 частини 1 статті 177 КПК України з посиланням на те, що обвинувачені раніше не судимі, мають міцні соціальні зв`язки, родини, постійні місця проживання, досудове розслідування завершене, а зібрані докази визнані прокурором достатніми для доведення винуватості. Крім того, судом першої інстанції обгрунтовано враховано, що при розгляді попереднього клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, судом було встановлена лише наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України. З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції, вважає його обґрунтованим та мотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що обвинувачені ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 обвинувачуються у вчиненні ряду злочинів, зокрема і особливо тяжких, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Відповідно до змісту клопотань сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою, прокурор обгрунтував подані клопотання тим, що обвинувачені: - ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні ряду корисливих злочинів, діючи у складі організованої озброєної банди, із погрозою застосування вогнепальної зброї, із застосуванням фізичного насильства; - ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів у складі організованої групи, а також у складі організованої озброєної банди із погрозою застосування вогнепальної зброї, із застосуванням фізичного насильства, за епізодом від 16.08.2022 обвинувачується у вчиненні розбійного нападу спільно із ОСОБА_13 на ОСОБА_26 із застосуванням фізичного насильства та погроз його застосування, із застосуванням вогнепальної зброї, поєднаного з насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, після чого незаконно позбавили потерпілого волі та спричинили тілесні ушкодження легкого та середнього ступеня тяжкості; - ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні злочинів у складі організованої озброєної банди із погрозою застосування вогнепальної зброї, із застосуванням фізичного насильства, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України; - ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні злочинів у складі організованої озброєної банди із погрозою застосування вогнепальної зброї, із застосуванням фізичного насильства; - ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні 16.08.2022 розбійного нападу на ОСОБА_26 спільно із ОСОБА_7 із застосуванням фізичного насильства та погроз його застосування, із застосуванням вогнепальної зброї, поєднаного з насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, після чого незаконно позбавили потерпілого волі та спричинили тілесні ушкодження легкого та середнього ступеня тяжкості; - ОСОБА_18 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 5 статті 185, статтею 257, частиною 4 статті 187, частиною 3 статті 289; - ОСОБА_16 обвинувачується у тому, що діючи в складі організованої озброєної банди з іншими обвинуваченими та невстановленими в ході досудового розслідування особами, діючи умисно, в умовах воєнного стану, із погрозою застосування вогнепальної зброї, із застосуванням фізичного насильства, в окремих випадках шляхом таємного заволодіння транспортними засобами, вчинили 15.09.2022 розбійний напад на ОСОБА_22 та ОСОБА_23 ; - ОСОБА_19 обвинувачується у вчиненні ряду корисливих злочинів з викрадення майна, заволодіння транспортними засобами у складі організованої групи та організованої озброєної банди; - ОСОБА_17 також обвинувачується у вчиненні ряду корисливих злочинів з викрадення майна, заволодіння транспортними засобами у складі організованої групи та організованої озброєної банди. Викладені у клопотаннях прокурора обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх кваліфікація, наслідки, кількість причетних до їх вчинення осіб та їх ролі у вчиненні злочинів, кількість потерпілих свідчить про підвищену суспільну небезпечність інкримінованих злочинів, у зв`язку із чим є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, здійснити незаконний вплив на свідків, потерпілих, експертів, інших обвинувачених у випадку застосування до них більш м`яких запобіжних заходів. Крім того, як вбачається зі змісту клопотань сторони обвинувачення, до вчинення кримінальних правопорушень причетні і інші невстановлені в ході досудового розслідування особи. Суд апеляційної інстанції враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є учасниками кримінального провадження, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні. Відповідно до вимог статті 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. В даному провадженні учасники ще не були допитані судом, про що зазначено в оскаржуваному судовому рішенні, а тому небезпідставними є висновки суду щодо можливості вчинення обвинуваченими дій, передбачених пунктом 3 частини1 статті 177 КПК України. Не спростовують наведених висновків доводи сторони захисту про те, що потерпілі не з`являються до суду, оскільки судове провадження тільки розпочато та їх неявка на даний час в судові засідання не виключає можливості здійснення обвинуваченими будь-якого незаконного впливу на потерпілих. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству. Надаючи оцінку можливості обвинувачених переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення кримінальних правопорушень, можуть вдатися до відповідних дій, що може перешкодити подальшому судовому розгляду, у зв`язку із чим доводи захисників щодо необгрунтованості ризиків є безпідставними.

Захисник обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зазначає, що вказані особи не набули процесуального статусу підозрюваних у кримінальному провадженні та відповідно, не набули процесуального статусу обвинувачених. Щодо вказаних доводів адвоката ОСОБА_11 , колегія суддів зазначає, що наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень перевірялася слідчим суддею під час обрання щодо підозрюваних запобіжних заходів та неодноразового їх продовження як слідчим суддею під час досудового розслідування, так і судом на стадії судового провадження.

Порядок перевірки ухвал суду про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначений статтею 422-1 КПК України.

Суддя-доповідач у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовує з суду першої інстанції: ухвалу про продовження строку тримання під вартою; клопотання про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Таким чином, обсяг перевірки ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, а також матеріали, які витребовує суд апеляційної інстанції, чітко визначений наведеними нормами статті 422-1 КПК України. Доводи адвоката ОСОБА_11 щодо недотримання слідчим порядку вручення повідомлення про підозру можуть бути перевірені судом першої інстанції під час судового розгляду, який надасть оцінку тому, чи дійсно були такі порушення, наскільки вони є істотними, чи вплинули вони в подальшому на проведення процесуальних дії та допустимість зібраних доказів. Твердження захисника ОСОБА_9 про незаконне продовження запобіжного заходу обвинуваченим, у зв`язку із тим, що він був обраний неналежним на той час судом, суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні, оскільки ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.07.2023 не була скасована. Та обставина, що прокурор звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова із клопотанням про продовження запобіжного заходу, а не про його обрання, не суперечить вимогам КПК України. Доводи захисників про порушення процесуального строку звернення прокурором із клопотаннями про продовження строку тримання під вартою є безпідставними, так як питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу було вирішено судом до закінчення дії попередньої ухвали, що узгоджується з вимогами КПК України. Посилання адвокатів на порушення, які на їх думку, були допущені судом при прийнятті ухвали щодо кількох обвинувачених, щодо неналежного оформлення клопотань прокурора, їх невідповідності вимогам статті 184 КПК України, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги з огляду на наступне. Слід зазначити, що норми КПК України не містять заборони на ухвалення одного судового рішення щодо кількох обвинувачених в одному кримінальному провадженні. Зауваження щодо оформлення клопотань сторони обвинувачення, порядку їх направлення до суду, викладені в апеляційних скаргах, не впливають на обгрунтованість висновків прийнятого судом рішення, оскільки прокурор ОСОБА_6 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, звернувся до суду із письмовими клопотаннями, датованими 26.09.2023, та в суді першої інстанції підтримав подані ним клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим. Щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_27 , то відповідно до змісту листа ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» від 05.09.2023 у відповідь на звернення адвоката ОСОБА_11 - проведення обстежень ОСОБА_14 з консультативними оглядами лікарів-спеціалістів мають рекомендаційний характер. На звернення обвинуваченого до лікаря зі скаргами на стан здоров`я було призначено та надано відповідне лікування, забезпечено нагляд в умовах медичної частини. Як вбачається з письмової відповіді директора Департаменту моніторингу додержання права на справедливий суд та процесуальних прав на звернення адвоката ОСОБА_11 , лікування наявних хронічних захворювань у обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 здійснювалося в СІЗО у відповідності до законодавства. Належних доказів, які б вказували на неможливість утримання обвинувачених ОСОБА_14 чи ОСОБА_15 в умовах СІЗО за станом здоров`я, апеляційному суду не надано. Захисники обвинувачених в своїх апеляційних скаргах заперечують причетність їх підзахисних до інкримінованих злочинів, ставлять під сумнів обгрунтованість пред`явленого обвинувачення та наявність в діях обвинувачених складів злочинів. Однак, колегія суддів зауважує, що на даній стадії провадження апеляційний суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, перевіряти наявність складу кримінального правопорушення. Оцінку законності отримання доказів стороною обвинувачення має надати суд першої інстанції за результатами судового провадження, оцінивши всі докази як окремо так і в їх сукупності. В даному кримінальному провадженні колегія суддів вважає, що сукупність встановлених органом досудового розслідування обставин на даному етапі, до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для продовження щодо обвинувачених строку тримання під вартою. Зважаючи на підвищений рівень суспільної небезпечності інкримінованих злочинів та їх тяжкість, суд апеляційної інстанції вважає, що обвинувачені можуть переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду. Доводи захисників щодо наявності у кожного з обвинувачених міцних соціальних зв`язків є слушними, однак наведені захисниками дані, що характеризують обвинувачених, з огляду на обсяг пред`явленого обвинувачення та тяжкість інкримінованих злочинів, не виключають можливих ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України та не є достатньою гарантією належної процесуальної поведінки обвинувачених у випадку застосування більш м`яких запобіжних заходів. Поміж цим, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції у даному кримінальному провадженні, відповідно до положень пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України обґрунтовано не визначив розмір застави. З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та навів в ухвалі обгрунтовані мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. За таких обставин, апеляційний суд вважає, що застосування до обвинувачених інших більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, на даному етапі провадження не зможе забезпечити виконання покладених на них процесуальних обов`язків. У зв`язку із наведеним, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, підстав для її скасування за апеляційними доводами не встановлено.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419, 422-1 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника ОСОБА_9 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2023 року - задовольнити. Поновити захиснику строк на апеляційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2023 року. Апеляційні скарги захисників обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - залишити без задоволення. Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2023 року - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: