ПОСТАНОВА

22 вересня 2023 року

м. Київ

справа №2025/3215/2012

провадження № 51-2420 впс 23

Голова Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду ОСОБА_1 розглянув клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 про направлення матеріалів кримінальної справи № 2025/3215/2012 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 28, п. п. 4, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 28, п. п. 4, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 28, п. п. 4, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 38 КПК України 1960 року, надійшло клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 про направлення матеріалів кримінальної справи № 2025/3215/2012 щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із Київського районного суду м. Полтави до Ленінського районного суду м. Харкова для розгляду.

Захисник обґрунтовує своє клопотання тим, що у провадженні Київського районного суду м. Полтави перебуває вищезазначена кримінальна справа, та на цей час розгляд справи по суті фактично не розпочатий з об`єктивних причин, оскільки усі учасники даної кримінальної справи є мешканцями Харківської області, що ускладнює їх прибуття до Київського районного суду м. Полтави через відсутність прямого транспортного сполучення, що призводить до затягування розгляду справи по суті у розумний строк. Водночас, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 відбуває покарання у виправній колонії на території Харківської області за іншим вироком. При цьому злочини були вчинені обвинуваченими на території Харківської області, а ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 07 серпня 2018 року була визначена підсудність даної справи за Ленінським районним судом м. Харкова, який відновив свою роботу. Враховуючи вищенаведене, захисник просить направити вказану кримінальну справу до Ленінського районного суду м. Харкова для її оперативного та ефективного розгляду.

Вивчивши наявні матеріали вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 38 КПК України 1960 року, в окремих випадках, справа може бути передана на розгляд до суду іншої області з метою забезпечення найбільш об`єктивного і повного розгляду справи, за місцем проживання чи роботи обвинуваченого або за місцем знаходження більшості свідків.

Із системного аналізу норм КПК України 1960 року випливає, що кримінальна справа може бути передана з одного суду до іншого лише у виняткових випадках, коли іншим чином неможливо забезпечити виконання завдань провадження у кримінальних справах.

Як вбачається з інформації, наданої Київським районним судом м. Полтави, у провадженні вказаного суду перебуває кримінальна справа № 2025/3215/2012 щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Судовий розгляд у кримінальній справі не розпочато.

У клопотанні захисник, вказуючи на те, що усі учасники судового процесу у вказаній кримінальній справі проживають у Харківській області, просить направити дане кримінальне провадження до Ленінського районного суду м. Харкова для розгляду.

Згідно відповіді Київського районного суду м. Полтави, наданої на запит Верховного Суду, та копії обвинувального акта, слідує, що обвинувачений ОСОБА_3 утримується в ДУ «Холодногірська виправна колонія (№ 18»), а усі інші учасники даної кримінальної справи проживають на території Харківській області, яка не відносяться до територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Харкова.

Таким чином, у клопотанні захисника не наведено належного обґрунтування щодо наявності обставин, що є винятковими, у розумінні ч. 1 ст. 38 КПК України 1960 року, для направлення вказаної кримінальної справи із Київського районного суду м. Полтави саме до Ленінського районного суду м. Харкова для розгляду.

Крім того, як вбачається з матеріалів касаційного провадження, прокурор та захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 зверталися до Верховного Суду з клопотаннями про направлення кримінальної справи № 2025/3215/2012 щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, які постановами Верховного Суду від 25 квітня 2023 року та 11 травня 2023 року мотивовано залишені без задоволення.

Враховуючи зазначене, суддя дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання захисника пронаправлення матеріалів кримінальної справи № 2025/3215/2012 щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із Київського районного суду м. Полтави до Ленінського районного суду м. Харкова для розгляду.

Керуючись ст. 38 КПК України 1960 року,

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 про направлення матеріалів кримінальної справи № 2025/3215/2012 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 28, п. п. 4, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 28, п. п. 4, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 28, п. п. 4, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Голова Касаційного кримінального суду ОСОБА_1