Справа № 643/1302/24
Провадження № 1-кс/643/237/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні судового залу скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 01.02.2024 про відмову у залученні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000716 від 31.08.2023 за ч. 1 ст. 384 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з скаргою в якій зазначив, що 31.08.2023 за його заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме про дачу завідомо неправдивих показань у судовому засіданні свідком ОСОБА_5 , розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000716 за ч. 1 ст. 384 КК України.

23.01.2024 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 звернувся до органу досудового розслідування з клопотанням, в якому просив визнати його потерпілим, посилаючись на спричинення йому даним кримінальним правопорушенням моральної шкоди, допитати у якості потерпілого.

Постановою від 01.02.2024 дізнавач відмовив у задоволенні вказаного клопотання, пославшись на ті обставини, що під час допитів у якості свідків ОСОБА_5 та слідчого ОСОБА_6 , який допитував першу у якості свідка, факт надання свідком ОСОБА_5 завідомо неправдивих показань у суді не встановлено. При цьому дізнавач зазначив, що довідка т.в.о. начальника Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області (далі Управління) від 02.02.2023, з якої виходить, що свідок ОСОБА_5 не відвідувала приміщення Управління з 12.03.2018 по 26.03.2018, отже не могла бути допитана слідчим у цей період часу, не є підставою вважати, що остання не давала показання слідчому 13.03.2018.

ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувану постанову посилаючись на відсутність підстав у дізнавача допитувати ОСОБА_5 у якості свідка, так як саме на останню ОСОБА_3 вказує як на особу, що вчинила злочин, а також слідчого ОСОБА_6 , як зацікавлену особу; показання свідка ОСОБА_5 , які остання надала в суді, протирічать показанням останньої, наданим на досудовому розслідуванні в частині відвідування приміщення Управління і ці протиріччя не усунуті дізнавачем; оцінка відповіді т.в.о. начальника Управління від 02.02.2023, яка є беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, отже й завдання ОСОБА_3 моральної шкоди, дізнавачем не дана.

В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції між Московським районним судом м. Харкова та Державною установою «Харківський слідчий ізолятор», ОСОБА_3 підтримав скаргу та дав пояснення відповідно до викладених в ній обставин.

Дізнавач Управління ОСОБА_4 до суду не з`явилась, причини неявки не повідомила, разом з тим надала матеріали кримінального провадження.

Розглянувши скаргу слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з погляду на наступне: згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди… .

Права і обов`язки потерпілого, згідно ч. 2 ст. 55 КПК України, виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до зібраних на даному етапі розслідування доказів факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, яким ОСОБА_3 могло б бути завдано моральної чи будь-якої іншої шкоди, свого підтвердження не знайшов. Допущені на думку скаржника дізнавачем під час допиту свідків порушення не вказують на недопустимість чи неналежність отриманих під час даних слідчих дій даних, так як наділення того чи іншого учасника кримінального провадження певним статусом є правом дізнавача, продиктованим процесуальною необхідністю. В даному випадку допит ОСОБА_5 та слідчого ОСОБА_6 саме у якості свідків є цілком виправданим та законним процесуальним засобом, який дозволив отримати необхідні відомості про обставини кримінального правопорушення. Оцінка отриманих під час допитів відомостей, а також інших доказів, як то довідки т.в.о. начальника Управління від 02.02.2023, у їх сукупності є прерогативою сторони обвинувачення і, в даному випадку, дізнавача.

Крім того слід зазначити, що ОСОБА_7 вважає завідомо неправдивими показання свідка ОСОБА_5 у судовому засіданні, яке відбулось в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави 22.02.2023, щодо відвідування останньою 13.03.2018 приміщення Управління, де вона давала показання у якості свідка у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 КК України. Стаття 384 КК України передбачає кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка… надані, зокрема, суду. Такі неправдиві показання мають полягати у повідомленні недостовірних відомостей про факти і обставини, які стосуються тих чи інших обставин вчиненого кримінального правопорушення і мати значення для вирішення справи. Проте показання ОСОБА_5 про обставини відвідування нею приміщення Управління не є такими, що стосуються фактів і обставин вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, отже не становлять об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.

За вказаних умов слідчий суддя цілком погоджується з доводами дізнавача та обґрунтуванням прийнятої ним постанови про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про залучення його до кримінального провадження у якості потерпілого.

Таким чином, постанову дізнавача від 01.02.2024, якою ОСОБА_3 відмовлено у залученні потерпілим у даному кримінальному провадженні, на даному етапі розслідування та за наявності зібраних доказів можна вважати цілком законною і обґрунтованою. Підстав для задоволення скарги слідчий суддя не знаходить.

Керуючись ст.ст. 55, 56, 303-304, 307, 309, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 01.02.2024 про відмову у залученні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000716 від 31.08.2023 за ч. 1 ст. 384 КК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1