Справа № 346/1977/23
Провадження № 1-кс/346/931/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

представника заявника (потерпілої) адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, -

в с т а н о в и в:

22.11.2023 року адвокат ОСОБА_3 як представник потерпілої ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаною скаргою, в якій зазначає, що 15.11.2023 року старшому слідчому СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000386 від 19.04.2023 року, вручено клопотання про проведення слідчої (розшукової) дії, а саме слідчого експерименту з метою встановлення обставин, важливих для даного кримінального провадження. Однак, дане клопотання, яке мало б бути вирішено в строк не більше 3 днів, станом на 18.11.2023 року не розглянуте, тобто слідчий не виконав процесуальну дію, яку зобов`язаний вчинити в строк, передбачений ст. 220 КПК України, у зв`язку з чим його бездіяльність може бути оскаржена в порядку, передбаченому п.1 ч. 1 ст.303 КПК України. Тому заявник просить зобов`язати цього слідчого розглянути клопотання на предмет проведення вказаного слідчого експерименту у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 подану скаргу підтримала із зазначених підстав, просить скаргу задовольнити, оскільки лише в судовому засіданні їй стало відомо про наявність процесуального рішення за результатами розгляду її клопотання, копії якого вона не отримувала.

Старший слідчий СВ Коломийського РВП в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим. Однак, його неявка відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши доводи, викладені в скарзі, і які містяться в матеріалах кримінального провадження, що надійшли від органу досудового розслідування, приходжу до висновку, про наявність достатніх підстав для прийняття рішення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових осіб, а також кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частиною 1 статті 303 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно зі ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого, дізнавача чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Як зазначено в узагальненні ВССУ від 12.01.2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», згідно з ч. 5 ст.40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст.220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Слідчим суддям необхідно враховувати, що якщо особа звернулась із клопотанням про проведення слідчої (розшукової) дії, однак воно залишилось без реагування або без належного реагування (наприклад, не було розглянуте або було розглянуте в частині) слідчого, то в такому випадку правомірним є оскарження такої бездіяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК. Однак, якщо клопотання розглянуто, а в його задоволенні було відмовлено, то така відмова є предметом оскарження винятково відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Водночас, слід зважати і на те, що бездіяльність стосовно відсутності належного реагування на відповідні клопотання про вчинення певних процесуальних, зокрема слідчих (розшукових) дій, може бути предметом оскарження лише тоді, коли скаржник попередньо ініціював вчинення таких дій, звертаючись з відповідним клопотанням до слідчого.

Як видно із дослідженого, Коломийським районним відділом поліції ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000386 від 19.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого вказаного відділу поліції із клопотанням про проведення слідчої (розшукової) дії, а саме слідчого експерименту у вказаному кримінальному провадженні.

Як вбачається з оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, постановою старшого слідчого СВ Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області від 15.11.2023 року в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка надає правову допомогу ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні, про проведення слідчого експерименту, відмовлено.

Відповідно до ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги представника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_3 слід відмовити за безпідставністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

в задоволенні скарги представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді клопотання про проведення слідчої (розшукової) дії, а саме слідчого експерименту в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, в кримінальному провадженні № 0000386 від 19.04.2023 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1