Справа № 574/765/23
Провадження 1-кп/574/143/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області клопотання захисника ОСОБА_3 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження №0000263 від 09.04.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.242 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

02.08.2023 року до Буринського районного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України.

Згідно вказаного обвинувального акта ОСОБА_4 у відповідності до розпорядження міського голови Буринської міської ради №89-К від 04.04.2018, був призначений з 05.04.2018 на посаду виконуючого обов`язки директора комунального підприємства «Буринь-теплосервіс» та згідно наказу №18-к від 05.04.2018 по КП «Буринь-теплосервіс» приступив з 05.04.2018 до виконання обов`язків директора вказаного підприємства. Зазначену посаду ОСОБА_6 обіймав до 03.09.2020, після чого наказом по КП «Буринь-теплосервіс» №132-к від 03.09.2020 був переведений на посаду заступника директора даного підприємства.

Основним видом економічної діяльності КП «Буринь-теплосервіс» є забір, очищення та постачання води. Також одним із видів економічної діяльності підприємства є каналізація, відведення й очищення стічних вод.

Згідно п.4.2. розділу 4 Статуту КП «Буринь-теплосервіс» визначено, що предметом діяльності підприємства, окрім іншого, є збір, очищення та постачання води, каналізація, відведення й очищення стічних вод.

Пунктом 3.1 розділу 3 Статуту КП «Буринь-теплосервіс» визначено, що підприємство є самостійним господарюючим статутним суб`єктом, що має право юридичної особи та здійснює виробничу і комерційну діяльність з метою отримання відповідного прибутку.

Перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки директора КП «Буринь- теплосервіс», ОСОБА_4 , у відповідності до вимог статуту КП «Буринь-теплосервіс» самостійно вирішує питання діяльності підприємства, за винятком віднесених Статутом до компетенції інших органів управління, без доручення діє від імені підприємства, є представником його інтересів у стосунках з будь-якими юридичними та фізичними особами, веде іншу (діяльність по управлінню підприємством), а також несе повну відповідальність за додержання чинного законодавства та наслідки господарської діяльності Підприємства.

Окрім цього, у відповідності до вимог «Випуску 1 «Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №336 від 29.02.2004, ОСОБА_4 , як виконуючий обов`язки директора КП «Буринь-теплосервіс», являючись фактично та юридично керівником підприємства, мав наступні завдання та обов`язки:

«...Керує згідно з чинним законодавством виробничо-господарською та фінансово-економічною діяльністю підприємства, відповідає за наслідки прийнятих рішень, збереження та ефективне використання майна підприємства, а також фінансово-господарські результати його діяльності. Забезпечує виконання підприємством усіх зобов`язань перед державним та місцевим бюджетами, державними позабюджетними соціальними фондами, постачальниками, замовниками та кредиторами, а також виконання господарських і трудових договорів (контрактів) та бізнес-планів. Організовує роботу та ефективну взаємодію всіх структурних підрозділів, цехів та виробничих одиниць, спрямовує їх діяльність на розвиток і вдосконалення виробництва з урахуванням соціальних та ринкових пріоритетів, підвищення ефективності роботи підприємства, зростання обсягів реалізації продукції та збільшення прибутку, якості та конкурентоспроможності продукції, що виготовляється, її відповідність світовим стандартам з метою завоювання вітчизняного та зарубіжного ринків і задоволення потреб замовників і споживачів у відповідних видах продукції. Забезпечує виконання підприємством програми оновлення продукції, планів капітального будівництва, обов'язків перед державним бюджетом, постачальниками, замовниками і банками, а також господарських та трудових договорів (контрактів) і бізнес-планів. Організовує виробничо-господарську діяльність підприємства на основі застосування методів обґрунтованого планування, нормативних матеріалів, фінансових і трудових витрат, вивчення кон`юнктури ринку та передового досвіду, з метою підвищення технічного рівня та якості продукції (послуг), економічної ефективності її виробництва, раціонального використання виробничих резервів та витрачання всіх видів ресурсів. Вживає заходів щодо забезпечення підприємства кваліфікованими кадрами, найкращого використання знань та досвіду працівників, створення безпечних і сприятливих умов праці, додержання вимог законодавства про охорону навколишнього середовища. Здійснює заходи із соціального розвитку колективу підприємства, забезпечує розроблення, укладення і виконання колективного договору; проводить роботу щодо зміцнення трудової і виробничої дисципліни, сприяє розвитку творчої ініціативи і трудової активності працівників. Забезпечує поєднання економічних і адміністративних методів керівництва, матеріальних і моральних стимулів підвищення ефективності виробництва, а також підсилення відповідальності кожного працівника за доручену йому справу та результати роботи всього колективу, виплату заробітної плати в установлені строки. Вирішує питання щодо фінансово-економічної та виробничо-господарської діяльності підприємства в межах наданих йому прав, доручає виконання окремих організаційно- господарських функцій іншим посадовим особам: заступникам директора, керівникам виробничих підрозділів, функціональних підрозділів підприємства. Забезпечує додержання законності, активне використання правових засобів удосконалення управління та функціонування в ринкових умовах, зміцнення договірної та фінансової дисципліни, регулювання соціально-трудових відносин. Захищає майнові інтереси підприємства в суді, органах державної влади та управління»

та повинен знати «закони, постанови, укази, розпорядження, рішення та інші нормативно-правові акти органів державної влади і місцевого самоврядування, які регулюють порядок діяльності підприємства; профіль, спеціалізацію й особливості структури підприємства; податкове та екологічне законодавство; ... можливості наявних технологічних процесів, їх реструктуризації або заміни...».

У зв`язку з відсутністю в КП «Буринь-теплосервіс» призначених відповідними наказами посадових осіб, на яких було б покладено здійснення контролю за дотриманням вимог природоохоронного законодавства, ОСОБА_4 зазначені обов`язки виконував самостійно, як виконуючий обв`язки директора підприємства.

Відповідно до пунктів «є», «і» ч.2 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у: допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище; невжитті заходів щодо попередження та ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого впливу на навколишнє природне середовище.

У відповідності до ч.3 ст. 13-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови дотримання нормативів гранично допустимих концентрацій та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Згідно пунктів 15-18 Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 465 від 25.03.1999 визначено, що скидання зворотних вод у водні об`єкти допускається тільки за умови одержання в установленому порядку дозволу на спеціальне водокористування. Необхідний ступінь очищення зворотних вод, що скидаються у водні об`єкти, визначається нормативами гранично допустимого скидання (ГДС) забруднюючих речовин. Граничний обсяг скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти встановлюється у дозволі на спеціальне водокористування. Нормативи ГДС забруднюючих речовин встановлюються з метою поетапного поліпшення якості води і дотримання санітарно-гігієнічних нормативів у місцях розташування водозаборів, а рибогосподарських - у водних об`єктах комплексного використання.

Для здійснення своєї господарської діяльності КП «Буринь-теплосервіс» у період, що охоплює 2019-2020 роки, користувалось дозволами на спеціальне водокористування: УКР 0544 СУМ від 15.02.2016 із терміном дії до 15.02.2019 та № 406/СМ/49д-19 від 28.02.2019 терміном дії з 28.02.2019 до 28.02.2022, якими визначено умови водокористування для підприємства та визначено ліміти скидання забруднюючих речовин (гранично допустимі скид (ГДС) та фактичні скиди речовин із зворотними (стічними) водами у поверхневі водні об`єкти, а саме до річки Чаша по випуску № 1 та №2, які знаходиться в межах м. Буринь Сумської області.

У зазначених дозволах на спецводокористування серед умов водокористування визначено дотримання вимог статей 44, 49, 94, 95, 98-101, 105 Водного кодексу України.

Так, відповідно до п.3, п.4, п.13 ч.1 ст. 44 Водного кодексу України, водокористувачі зобов`язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї; здійснювати невідкладні роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води, та надавати необхідні технічні засоби для ліквідації аварій на об`єктах інших водокористувачів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст.70 Водного кодексу України скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, ч. 2 п. 6 цієї ж статті визначає, що водокористувачі зобов`язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи.

Відповідно до ст.95 Водного кодексу України, усі води (водні об`єкти) підлягають охороні від забруднення, засмічення, вичерпання та інших дій, які можуть погіршити умови водопостачання, завдавати шкоди здоров`ю людей, спричинити зменшення рибних запасів та інших об`єктів водного промислу, погіршення умов існування диких тварин, зниження родючості земель та інші несприятливі явища внаслідок зміни фізичних і хімічних властивостей вод, зниження їх здатності до природного очищення, порушення гідрологічного і гідрогеологічного режиму вод.

Виконуючи обов`язки директора КП «Буринь-теплосервіс» у період з 01.01.2019 по 03.09.2020, ОСОБА_4 достовірно знав та усвідомлював, що на підприємстві у вказаний період постійно працює дві очисні споруди: очисна споруда №1 за адресою: м. Буринь Сумської області, вул. Зарічна, 97А, та очисна споруда №2 за адресою: АДРЕСА_1 , які здійснюють очищення стічних (зворотних) вод від забруднюючих речовин з подальшим їх скидом у водний об`єкт - річку Чаша, води якої, у відповідності до вимог ст.1 Водного кодексу України, відносяться до поверхневих вод. Також ОСОБА_4 достовірно знав про встановлений законодавством порядок здійснення господарської діяльності, пов`язаної із водокористування, про умови водокористування, визначені дозволами на спеціальне водокористування, у тому числі щодо норм гранично допустимого скиду речовин із стічними (зворотними) водами у водний об`єкт.

При цьому ОСОБА_4 достовірно знав та усвідомлював, що очисні споруди підприємства на недостатньому рівні здійснюють очищення стічних (зворотних) вод від вмісту основних забруднюючих речовин, перевищуючи встановлені у дозволі на спеціальне водокористування №406/СМ/49д-10 від 28.02.2019 з терміном дії до 28.02.2022, нормативи гранично допустимих скидів забруднюючих речовин, внаслідок чого здійснюється забруднення поверхневих вод та створюється небезпека для довкілля, яка виражається у появі змін в навколишньому природному середовищі та зміни властивостей його компонентів, до яких може призвести скидання зворотних вод у водний об`єкт з перевищенням ліміту скидання забруднюючих речовин (ГДС).

У відповідності до вимог ст.51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», в процесі експлуатації очисних споруд ОСОБА_4 , в силу виконання своїх службових обов`язків керівника КП «Буринь-теплосервіс», зобов`язаний був забезпечити додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому, підприємства, діяльність яких пов`язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, незалежно від часу введення їх у дію повинні бути обладнані спорудами, устаткуваннями і пристроями для очищення викидів і скидів або їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів.

Як виконувач обов`язків керівника КП «Буринь-теплосервіс», яке у відповідності до вимог ст.42 Водного кодексу України є водокористувачем, ОСОБА_4 зобов`язаний був дотримуватися правил охорони вод (водних об`єктів) шляхом виконання вимог наступних нормативно-правових актів у сфері охорони навколишнього природного середовища:

ст.44 Водного кодексу України, в тому числі в частині п.3 ч.1 цієї статті - «дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території» та п.4 ч.1 цієї статті - «використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї»;

ст.70 Водного кодексу України, в тому числі в частині ч.1 цієї статті - «скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин», п.5 ч.2 цієї статті - «водокористувачі зобов`язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони перевищують гранично допустимі скиди токсичних речовин та містять збудників інфекційних захворювань», п.6 ч.2 цієї статті - «водокористувачі зобов`язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи»;

ст.95 Водного кодексу України, в тому числі в частині ч.1 цієї статті - «усі води (водні об`єкти) підлягають охороні від забруднення, засмічення, вичерпання та інших дій, які можуть погіршити умови водопостачання, завдавати шкоди здоров`ю людей, спричинити зменшення рибних запасів та інших об`єктів водного промислу, погіршення умов існування диких тварин, зниження родючості земель та інші несприятливі явища внаслідок зміни фізичних і хімічних властивостей вод, зниження їх здатності до природного очищення, порушення гідрологічного і гідрогеологічного режиму вод»;

ст. 18 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» в частині ч.3 цієї статті - «підприємства, що використовують водойми для скидання стічних вод, повинні забезпечити якість води у місцях водокористування відповідно до вимог санітарних норм». Не приділяючи належної уваги результатам проведених у 2019 та 2020 роках лабораторних досліджень проб стічних (зворотних) вод щодо перевищення вмісту основних забруднюючих речовин та показникам щодо перевищення нормативів гранично допустимих скидів зворотних (стічних) із основними забруднюючими речовинами, визначеними у щорічно поданих КП «Буринь-теплосервіс» офіційних звітах про використання води, форма №2ТП-водгосп яких затверджена наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №78 від 16.03.2015, ОСОБА_4 у період з 01.01.2019 по 03.09.2020 не вжив достатніх і належних заходів до проведення пуско-налагоджувальних робіт очисних споруд з метою недопущення скиду зворотних вод з перевищенням нормативів гранично-допустимих скидів, заходів щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення у відповідності до вимог п.6 ч.2 ст.70 Водного кодексу України, порушивши таким чином правила охорони вод, що спричинило забруднення поверхневих вод річки Чаша і створило небезпеку для довкілля.

Очисними спорудами КП «Буринь-теплосервіс» було скинуто зі зворотними водами наступні забруднюючі речовини з перевищенням нормативів ГДС, що встановлені умовами дозволу на спеціальне водокористування КП «Буринь- теплосервіс» №406/СМ/49д-10 від 28.02.2019, зокрема:

-у 2019 році:

¦випуск №1: БСК5 - 4,7 т/рік; ХСК - 15,8 т/рік;

¦випуск №2: БСК5 - 1,4 т/рік; ХСК - 3,8 т/рік, азот амонійний - 0,4 т/рік, завислі речовини - 0,7 т/рік;

-у 2020 році:

¦випуск №1: БСК5 - 6.7 т/рік; ХСК - 22,0 т/рік, азот амонійний 1,4 т/рік;

¦випуск №2: БСК5 - 2,8 т/рік; ХСК - 8,9 т/рік, азот амонійний - 0,5 т/рік.

Відповідно до висновку експертів №34392/34393/14229-14236/14237 за результатами проведеної комплексної судової інженерно-екологічної та економічної експертизи від 28.03.2023, внаслідок скиду зворотних вод КП «Буринь-теплосервіс» у водний об`єкт із перевищенням ліміту скидання забруднюючих речовин (ГДС) відбувається забруднення водного об`єкта (р. Чаша), яке створило небезпеку для довкілля. При функціонуванні КП «Буринь-теплосервіс» ОСОБА_4 допущено недотримання вимог ст. ст. 44, 70, 95 Водного кодексу України, ст. 18 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення». Дії директора КП «Буринь-теплосервіс» ОСОБА_4 не відповідають вимогам нормативних актів з охорони навколишнього природного середовища та можуть знаходитись з технічної точки зору в причинному зв`язку із забрудненням водного об`єкта (р. Чаша).

Вищевказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.242 КК України, як порушення правил охорони вод (водних об`єктів), що спричинило забруднення поверхневих вод і створило небезпеку для довкілля.

До початку судового розгляду від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строку давності. Клопотання захисник обґрунтоване тим, що з моменту закінчення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , а саме з 30.09.2020 року, минув трирічний термін притягнення особи до кримінальної відповідальності. Також, захисник обвинуваченого просив віднести за рахунок держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні, оскільки такі витрати можуть бути стягнуті судом з обвинуваченого на користь держави лише у разі ухвалення обвинувального вироку.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_3 вказане клопотання підтримали та просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження в зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки строк давності, передбачений ст.49 КК України, на даний час закінчився. У вирішенні питання про віднесення процесуальних витрат на залучення експертів для проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні на рахунок держави прокурор поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, вважає, що клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження в зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 1 ст. 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 242 КК України, яке в силу вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

Моментом, з якого починається перебіг строків давності, для: злочинів з матеріальним і формальним складом злочину є завершення суспільно небезпечного діяння; триваючих злочинів - фактичне припинення діяння з волі або поза волею особи; продовжуваних злочинів - учинення останнього тотожного діяння з числа тих, що об`єднані злочинним наміром і складають продовжуваний злочин.

Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.242 КК України у період часу з 01.01.2019 року по 03.09.2020 року.

Таким чином, на момент розгляду клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності, встановлений ст.49 КК України, трирічний строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності закінчився.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 49 КК України.

Підстав для не застосування строку давності у даному кримінальному провадженні, визначених ч. 5 ст. 49 КК України, судом не встановлено, як і не встановлено підстав для зупинення чи переривання строків давності.

При постановленні даної ухвали судом також враховується правова позиція, висловлена в постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к, провадження № 51-1491км19, згідно якої звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язком, а не правом суду.

Враховуючи вищенаведене, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є нетяжким злочином та з моменту його скоєння минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.

Щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються, в тому числі, із витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Частиною 1 ст.122 КПК України передбачено, що витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

За приписами ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалі.

Пунктом 3 ч.1 ст.91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Таким чином, обов`язок доказування розміру процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта, покладено на сторону кримінального провадження, яка залучила такого експерта.

Враховуючи викладене, оскільки питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності вирішується судом до початку судового розгляду кримінального провадження та письмові докази, в тому числі і щодо розміру процесуальних витрат зазначених в обвинувальному акті, судом ще не досліджувались та сторона обвинувачення не заявляла клопотань про їх дослідження, судом не вирішується питання щодо процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні при його закритті.

Керуючись ст. ст. 91, 92, 118, 122, 124, 126, 174, 284, 288, 372, 395 КПК України, ст.49 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_3 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.242 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000263 від 09.04.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.242 КК України, закрити в зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено о 8 годині 40 хвилин 09.11.2023 року в приміщенні Буринського районного суду Сумської області.

Суддя ОСОБА_1