Справа № 152/1413/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шаргород кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 24 вересня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , ід. № НОМЕР_2 , уродженця та зареєстрованого мешканця АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, неодруженого, невійськовозобов`язаного, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. Обвинувачений ОСОБА_3 23 вересня 2023 року близько 23-00 год, в період дії воєнного стану на території України (введеного з 24 лютого 2022 року на підставі указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, востаннє продовженого до 19 листопада 2023 року на підставі указу Президента України від 26 липня 2023 року №757/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до території автомобільної стоянки, яка огороджена металевим парканом, та належить ОСОБА_6 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через металевий паркан автомобільної стоянки, підійшов до автомобіля марки «VOLKSWAGEN LT 35D» державний номерний знак НОМЕР_3 , що перебуває у користуванні ОСОБА_6 , та був незамкнений, після чого умисно, таємно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, викрав з цього автомобіля акумуляторну батарею марки «JENOX GOLD» 12V, ємністю 105Ah, 900А, вартістю 1540,50 грн, трос для буксирування торгової марки «STEEL POWER» моделі «2707», вартістю 440,75 грн, ключ-тріскачку торгової марки «HAISSER», вартістю 326,03 грн, торцеву головку торгової марки «HAISSER» на 10 мм, вартістю 40 грн та вогнегасник порошковий, вартість якого не представилось можливим визначити. В подальшому, ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

2. Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2347,28 грн.

ІІ. Позиція прокурора.

3. Прокурор в судовому засіданні просив врахувати повне визнання вини обвинуваченим, вчинення правопорушення вперше, щире каяття та відсутність обставин, які б обтяжували покарання. Тому, на думку прокурора, обвинуваченому слід призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією частини четвертої статті 185 КК України, при цьому, на підставі статті 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 2 роки.

ІІІ. Позиція обвинуваченого та його захисника.

4. Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вищенаведених обставинах. Суду показав, що 23 вересня 2023 року близько 23-00 год, в період воєнного стану, проник на територію автомобільної стоянки, яка огороджена металевим парканом, підійшов до автомобіля марки «VOLKSWAGEN» та викрав з нього речі, які належать ОСОБА_6 .. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати, зазначив, що більше подібного не вчинить.

5. Захисник ОСОБА_5 просив суд врахувати, що обвинувачений визнає свою вину у вчиненні крадіжки та розкаюється. З урахуванням всіх обставин справи, просив призначити обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини четвертої статті 185 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік.

ІV. Позиція потерпілого.

6. Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. 19 жовтня 2023 року подав до суду заяву, в якій просив судовий розгляд проводити без його участі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. При визначенні міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду (а.с.23).

V. Оцінка Суду.

7. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України Суд, вважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечували всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

8. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною четвертою статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

VІ. Призначення покарання.

9. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України, Суд визнає щире каяття.

9.1. При цьому, Судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

10. Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.

11. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:

11.1. класифікацію кримінального правопорушення, яке згідно із статтею 12 КК України відноситься до тяжкого злочину;

11.2. враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення, зокрема форму вини у виді прямого умислу, корисливий мотив, таємний спосіб, вчинення злочину з проникненням у сховище та в умовах воєнного стану;

11.3. особу винного: його вік 20 років; матеріальний стан не працює; сімейний стан не одружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має; стан здоров`я нормальний, відсутні протипоказання для працевлаштування; раніше не притягувався до кримінальної відповідальності; добре характеризується за місцем проживання;

11.4. наявність однієї обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке;

11.5. досудову доповідь, надану Жмеринським районним сектором №2 філії Держаної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, відповідно до якої виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк;

11.6. відсутність вимог потерпілого про призначення суворого покарання;

11.7. те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК України).

12. У зв`язку із чим, Суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

13. В правовідносинах, що розглядаються, Суд враховує і позицію сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК України.

14. Про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного покарання свідчать такі обставини: обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення та щиро розкаявся.

15. Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_3 статті 75 КК, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим правопорушенням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

16. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, Суд вважає, що необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 76 КК, а також додатковий обов`язок, передбачений пунктом 4 частини третьої статті 76 КК України.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

17. Цивільний позов по справі не заявлявся.

18. Долю речових доказів по кримінальному провадженню слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

19. Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз в розмірі 1911,84 грн слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

20. Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, Суд не вбачає.

З цих підстав,

керуючись статтями 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

2. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення.

3. Відповідно до частини першої та третьої статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_3 :

3.1. періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3.3. виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

4. Початок іспитового строку ОСОБА_3 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

5. Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

6. Речові докази: акумуляторну батарею марки «JENOX GOLD» 12V, ємністю 105Ah, 900А, трос для буксирування торгової марки «STEEL POWER» моделі «2707», ключ-тріскачку торгової марки «HAISSER», торцеву головку торгової марки «HAISSER» на 10 мм, та вогнегасник порошковий залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 .

7. Стягнути з ОСОБА_3 1911 (тисячу дев`ятсот одинадцять) грн 84 коп. процесуальних витрат на користь держави за проведення експертиз.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнане судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Копію повного тексту вироку негайно після проголошення його резолютивної частини вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня надіслати потерпілому, який не був присутній в судовому засіданні.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА