Номер провадження: 11-сс/813/1608/23
Справа № 497/2149/23 1-кс/497/740/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Болградського райсуду Одеської обл. від 15.09.2023, якою в межах к/п №0000478 від 14.08.2023, відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іванчанка Тарутинського району Одеської обл., громадянина України, із загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000478 від 14.08.2023 було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 20 год. до 07 год. наступної доби, строком до 13.11.2023, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що органом досудового розслідування була доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків в зазначеному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Водночас, слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків, ніж тримання під вартою

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурорБолградської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 зазначив, що вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що на час скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, немає постійного джерела доходу, характеризується за місцем мешкання посередньо, та з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування, шляхом залишення території України, оскільки підозрюваний проживає у прикордонній смузі з респ. Молдови, займався незаконним переправленням осіб через державний кордон України та володіє знаннями та навичками незаконного перетину кордону, поза встановленими пунктами пропуску;

- слідчим суддею не враховано того, що після отримання ОСОБА_7 копій матеріалів, доданих до клопотання, останній володіє інформацією про місце проживання та іншими контактними даними осіб, допитаних в якості свідків, а тому може незаконно впливати на таких, окрім того, станом на теперішній час у кримінальному провадженні не встановлено та не допитано всіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування;

- слідчим суддею не взято до уваги, що в зазначеному кримінальному провадженні також вручено повідомлення про підозру рідному брату ОСОБА_7 ОСОБА_10 , який на час внесення апеляційної скарги до суду на розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не з`явився, здійснюються заходи щодо його примусового доставляння до слідчого судді;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що в зазначеному кримінальному провадженні є невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_11 , яка за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 причетна до скоєння даного кримінального правопорушення;

- слідчим суддею не враховано наявність в зазначеному кримінальному провадженні ризиків перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та продовження ОСОБА_7 вчиняти інші кримінальні правопорушення, які обумовлені тим, що станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначеного злочину, а також тим, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу.

Посилаючись на вищенаведене, прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.11.2023 включно, із утриманням в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор», з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 свою апеляційну скаргу не підтримав, зазначивши, що підозрюваний ОСОБА_7 виконує покладені на нього обов`язки, 06.10.2023 при проведенні його допиту визнав свою вину та виявив бажання укласти угоду про визнання винуватості, водночас від поданої апеляційної скарги не відмовляється. При цьому, підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановлені ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими.

З огляду на те, що сторонами кримінального провадження не оскаржується обґрунтованість інкримінованої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів вважає, що на теперішній час підозра останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України є обґрунтованою та полягає у тому, що він другій половині червня 2023 року, більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, перебуваючи в с. Надрічне Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області, при невстановлених слідством обставинах, вступив у спільну протиправну змову зі своїм рідним братом ОСОБА_10 та невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_11 , направлену на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинену щодо кількох осіб, поза встановлених пунктів пропуску.

Так, реалізуючи спільний протиправний умисел, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою досягнення єдиної спільної мети, відповідно до розробленого плану, визначили способом реалізації свого незаконного наміру підшукування осіб через мобільний додаток Telegram, які бажали здійснити протиправний перетин державного кордону України до Республіки Молдови, поза межами встановлених пунктів пропуску, але не мали законних підстав перетнути державний кордон у відповідному прикордонному пункті пропуску, у зв`язку з забороною виїзду за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Реалізуючи свій умисел, невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_11 , ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 підшукали групу осіб чоловіків, яка складалась з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які в умовах воєнного стану, не мали законних підстав перетнути державний кордон у відповідному прикордонному пункті пропуску через заборону виїзду за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, яким повідомили про можливість перетину державного кордону, поза межами пункту пропуску.

Далі, діючи за попередньою домовленістю, невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 розподіливши між собою ролі, та усвідомлюючи характер своїх дій, які вони повинні були виконати з метою досягнення єдиної спільної мети, проводили роз`яснювальні роботи в телефонному режимі через мобільний додаток Telegram та координували дії ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , а саме надавали вказівки, поради тощо для забезпечення їх прибуття до смт. Тарутине Болградського району Одеської області, а в подальшому до с. Надрічне Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області, а саме ОСОБА_14 та ОСОБА_12 відправилися на маршрутному таксі окремо з смт. Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області, а ОСОБА_13 окремо на маршрутному таксі з с. Веселий Кут Болградського району Одеської області, куди останні самостійно прибули 29.06.2023 приблизно о 19:30 год., де очікували подальших вказівок.

В подальшому, Особа 1, виконуючи свою роль у спільному заздалегідь розробленому плані, з метою реалізації спільного з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 неправомірного умислу, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, визначив місце незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а саме ділянку державного кордону України та Республіки Молдови в районі прикордонного знаку № НОМЕР_1 за межами с. Височанське Болградського району Одеської області.

30.06.2023 приблизно о 01 год., Особа 1 з метою подальшого незаконного переправлення ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 через державний кордон України до Республіки Молдова, разом вийшли з с. Надрічне Болградського району Одеської області через поля в бік с. Височанське Болградського району Одеської області.

При цьому, Особа 1, будучи мешканцем прикордонного населеного пункту, розташованого поблизу українсько-молдовського державного кордону, добре орієнтованим на місцевості, володіючи інформацією про розміщення місцевих пунктів пропуску та розклад чергувань змінних нарядів працівників Державної прикордонної служби України в указаному районі, керував діями ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , сприяючи порадами та вказівками щодо обрання маршруту поза пунктами прикордонного контролю та безпечного, як на його думку, для уникнення виявлення та затримання представниками прикордонної служби.

Згодом, 30.06.2023 близько 02:30 год. за межами с. Височанське, в південно-західній стороні, в районі прикордонного знаку № НОМЕР_1 , на відстані 2,5 км від лінії державного кордону України в напрямку АДРЕСА_3 ), протиправні дії Особи 1 були викриті співробітниками НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, які зупинили реалізацію протиправного наміру щодо протиправного переправлення поза пунктом прикордонного контролю групи чоловіків у складі ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Зазначена підозра ОСОБА_7 повністю підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Разом із тим, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що в судовому засіданні сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, однак не довела існувала підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, апеляційний суд вважає, що в зазначеному кримінальному провадженні існує ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, обумовлений тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, санкція якого передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років.

Проте, одна лише тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Натомість, апеляційний суд, погоджується із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, зареєстрований та має постійне місце проживання в Одеській обл., де проживає разом із співмешканкою, як вагітна та малолітньою дитиною, працює за наймом, тобто в нього наявні міцні соціальні зв`язки.

Окрім того, з часу повідомлення ОСОБА_7 про підозру до розгляду апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції, прокурором не надано жодного підтвердження пливу останнього на свідків з метою зміни ними своїх показань на користь підозрюваного та здійснення підозрюваним будь-яких дій направлених на знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тому апеляційний суд вважає недоведеними зазначені ризики.

Також, прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_7 умов обраного йому оскаржуваною ухвалою слідчого судді запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту з моменту його застосування, останній з`явився до суду для участі в апеляційному розгляді, в тому числі апеляційної скарги прокурора, в якій ставиться питання про погіршення його становища, у в`язку із чим колегія суддів вважає, що застосований відносно підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту в достатній мірі може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Більш того, апеляційний суд враховує той факт, що прокурор в судовому засіданні не підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, у зв`язку із чим не вбачає підстав давати оцінку доводам прокурора.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність органом досудового розслідування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатності застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого, ніж тримання під варто, запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту для запобігання вищенаведеному ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв законне та обґрунтоване рішення про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, у зв`язку із чим підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора немає.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Болградського райсуду Одеської обл. від 15.09.2023, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4