ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/867/21
провадження № 1-в/753/407/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурор ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Дарницького районного відділу № філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

21 вересня 2023 року фахівець Дарницького районного відділу

філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернувся до суду з поданням, в якому просить суд вирішити питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник органу пробації та засуджений у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час судового засідання повідомлені належним чином, клопотань про відкладення до суду на подавали, втім їх неявка на підставі ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вивчивши подання та перевіривши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який просив у задоволенні подання відмовити, дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 цієї ж статті КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 КК України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Так, з матеріалів справи вбачається наступне.

Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 19 січня 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. Вирок набрав законної сили 19 лютого 2021 року.

21 квітня 2021 року Дарницьким районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області отримано вказаний вирок на виконання.

У подальшому органом пробації неодноразово направлялись повідомлення засудженому ОСОБА_4 про необхідність сплати штрафу.

Станом на 14 вересня 2023 року вирок щодо засудженого ОСОБА_4 не виконано.

Орган пробації вказує на те, що з дня набрання вироку законної сили минуло більше двох років, у зв`язку з чим наявні підстави для звільнення засудженого від відбування покарання через завершення строків давності виконання обвинувального вироку.

У ч. 1 ст. 80 КК України зазначено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин у ході розгляду подання, суд має пересвідчитись не тільки в тому, що строк визначений ст. 80 КК України сплив, однак суд має встановити, що засуджений не вчинив нового злочину за цей період, оскільки ця обставина впливає на обчислення строку.

Разом з тим, на підтвердження того, що засуджений ОСОБА_4 не вчинив нових злочинів орган пробації не надав суду вимоги щодо наявності/відсутності даних про притягнення до відповідальності, незважаючи на те, що суд відкладав судові засідання з вказаної причини.

Отже, не подання суду зазначеної інформації органом пробації, свідчить про передчасність заявленого подання, через те у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтею 80 КК України, статтями 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні подання Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1