1-кс/205/1353/23
УХВАЛА

іменем України

29 вересня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, у кримінальному провадженні №0001510, внесеному до ЄРДР 27 вересня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2023 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, у кримінальному провадженні №0001510, внесеному до ЄРДР 27 вересня 2023 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи те, що з 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 введено на території України воєнний стан, який продовжено на 90 діб Указом Президента України № 58/2023 від 26.07.2023, будучи раніше неодноразово судимим за кримінальні правопорушення проти власності, останній раз 02.02.2023 за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, та звільнено від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , 27.09.2023, близько о 05 годині 30 хвилин, пересувався вулицями міста Дніпра, разом з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вийшовши з молодіжного парку «Новокодацький», розташований поблизу адреси: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 53/А, перетнули дорогу та на зупинці транспортного засобу, навпроти входу до вказаного парку, побачили ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якого була при собі, вдягнута через плече, темно-сіра барсетка. У цей час в ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , раптово виник умисел, направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, визначивши при цьому об`єктом свого посягання сумку, яка належить ОСОБА_8 , в якій знаходились: грошові кошти у сумі 3900 гривень, банківська карта АТ КБ «Приват Банк» для виплат № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), та інші особисті речі потерпілого.

Внаслідок чого, ОСОБА_6 , вступив у попередню змову з ОСОБА_7 , на вчинення кримінального правопорушення, а саме відкритого викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_8 , відповідно до чого ОСОБА_6 , повинен був схопити руками ОСОБА_8 , із заду, за шию та повалити на землю, з метою подолання можливого опору, коли в цей момент ОСОБА_7 , повинен був шляхом ривку, зірвав з потерпілого сумку.

Згідно умов попередньої змови, співучасники злочину ОСОБА_6 , та неповнолітній ОСОБА_7 , 27.09.2023 о 05 год. 41 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, яка виражається в особистому збагаченні, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та свідомо бажаючи її настання, реалізуючи свій раніше виниклий умисел, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 , діючи повторно, наблизившись до ОСОБА_8 , з заду, накинувся на останнього зі спини та за допомогою обох рук, якими ОСОБА_6 , огорнув шию потерпілого, за допомогою доданих зусиль повалив на асфальт ОСОБА_8 , запобігаючи виникненню можливого опору від останнього, коли в цей же момент, відповідно до умов попередньої змови, ОСОБА_7 , наблизившись до знерухомленого ОСОБА_8 , якого в цей момент утримував ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_7 , зірвав ривком вказану сумку з ОСОБА_8 та доводячи свій умисел до кінця, усвідомлюючи, що вони вчинили усі дії, які вважали за необхідні, для отримання бажаного результату, утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_7 спричинили потерпілому ОСОБА_8 , майнову шкоду в розмірі 3900 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України.

27.09.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підозра щодо ОСОБА_6 підтверджується матеріалами кримінального провадження:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_8 від 27.09.2023;

- протоколами оглядів місць події від 27.09.2023, за адресами: АДРЕСА_2 , ж/ АДРЕСА_3 на озері кар`єр геопозиція 48.485606 34.938956, АДРЕСА_4 .

- речовими доказами, визначеними 27.09.2023;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 27.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 27.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 27.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 27.09.2023;

- протоколом пред`явлення осіб для впізнання з свідком від 27.09.2023

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_6 від. 27.09.2023

- повідомленням про підозру ОСОБА_6 від. 27.09.2023

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , від 28.09.2023

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_7 від. 27.09.2023

- повідомленням про підозру ОСОБА_7 від. 27.09.2023

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 27.09.2023.

Слідчий зазначає, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 , під загрозою застосування покарання за злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, не має постійного офіційного місця роботи, офіційно не одружений, тобто наявних соціальних важелів впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем мешкання та від вчинення дій, передбачених зазначеною статтею. Окрім того, слідчим зазначено, що існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний скориставшись свої правом на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 221 КПК України, може дізнатись анкетні дані та місце проживання потерпілого, і таким чином, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене, може незаконно впливати на потерпілого в кримінальному провадженні, як шляхом вмовлянь, так і шляхом погроз з метою зміни ними своїх показів в суді для уникнення кримінальної відповідальності. Також, слідчим вказано, що підозрюваний ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за злочини проти власності, судимість за які, у встановленому законом порядку не знята та не погашена, перебуваючи на випробувальному терміні, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності. Крім цього останній офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу та не може у повній мірі забезпечити своє матеріальне становище та побутові потреби, не порушуючи чинне законодавство України. В разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавлення волі, ОСОБА_6 , може вчинити інше правопорушення, в тому числі продовжити свою кримінально протиправну діяльність.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити та обрати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що вину у вчиненому кримінальному правопорушенні він визнає, щиро кається та не має наміру ухилятися від суду та впливати на потерпілого.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного та також просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку підозрюваного та його захисника, приходить до наступного висновку.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Виходячи із наявних та наданих слідчому судді доказів, слідчий суддя, доходить висновку, що докази у їх сукупності дають всі підстави стверджувати про обґрунтованість пред`явленої в межах даного кримінального провадження підозри ОСОБА_6 .

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої останньому підозри.

Слідчий суддя вважає причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування до нього запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, та які, відповідно до ст. 12 КК України, належать до категорії тяжких злочинів.

Тяжкість можливого покарання сама по собі може бути суттєвим мотивом та підставою для підозрюваної особи переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризиків переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане, із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків, оскільки останній не має постійного місця роботи, неодружений, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, що у сукупності з вищенаведеними факторами переконливо доводить ризик переховування останнього від органу досудового розслідування або суду.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого, оскільки ОСОБА_6 з метою ухилення від відповідальності в подальшому може як у спосіб погроз застосування насильства, вмовлянь незаконно впливати на потерпілого з метою зміни ним своїх показів в суді, тому що його показання мають ґрунтовне значення у кримінальному провадженні.

Окрім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення в разі застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки останній раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, судимість за які, у встановленому законом порядку не знята та не погашена, та перебуваючи на випробувальному терміні, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності, що вказує на можливу схильність підозрюваного до кримінально-протиправної поведінки.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність соціальних зв`язків, відсутність неповнолітніх дітей.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених слідчим ризиків, а саме незаконного впливу підозрюваним на потерпілого у кримінальному провадженні, можливістю останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Зважаючи на кваліфікацію дій підозрюваного, який підозрюється у вчиненні насильницького тяжкого злочину, слідчий суддя вважає недоцільним визначення застави підозрюваному, в якості альтернативного запобіжного заходу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 177, 178, 182, 183, 202, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, у кримінальному провадженні №0001510, внесеному до ЄРДР 27 вересня 2023 року задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 24 листопада 2023 року включно без права внесення застави.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1