Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2676/23
Провадження № 1-кп/644/193/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001597 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

в скоєнні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент російської федерації (далі рф), а також інші представники влади рф, підготували та розв`язали агресивну війну на території України. 24.02.2022 року військовослужбовці збройних сил рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України та вчинили окупацію частин території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України.

У зв`язку з цим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», затверджено зазначений Указ, дію якого продовжено по теперішній час.

Законом України від 22.05.2022 № 2265-ІХ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» російська федерація визнана державою-терористом (державою-агресором).

Приблизно у кінці червня 2022 року, більш точний час вчинення кримінального правопорушення за об`єктивних причин встановити не виявилося можливим, у громадянки України ОСОБА_5 під час окупації смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області виник злочинний умисел, направлений на добровільне зайняття посади пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій. З початку військової агресії рф на територіях, які опинилися в окупації, серед яких був і Куп`янський район Харківської області, представники держави-агресора створили незаконні органи влади, які розпочали впроваджувати політичні стандарти рф.

В кінці червня 2022 року, більш точний час вчинення кримінального правопорушення за об`єктивних причин встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території України, а саме на території смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області, за власним бажанням, з метою надання допомоги ворожій державі рф, спрямованій на заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній, економічній та інформаційній безпеки України, в період збройного конфлікту, вступила у контакт з представниками збройних формувань рф на території Куп`янського району Харківської області, зайнявши посаду «виконуючої обов`язки завідуючої Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) військово-цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області (Шевченківське відділення)», тобто у незаконно створеному органі окупаційної адміністрації зс рф на території смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області, а саме за адресою: пров. Перемоги, 15, смт. Шевченкове, Куп`янського району Харківської області. ОСОБА_5 виконувала обов`язки, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями. ОСОБА_5 виконувала завдання та обов`язки на посаді «виконуючої обов`язки завідуючої Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) військово-цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області (Шевченківське відділення)», а саме виконувала рішення керівництва військово-цивільної адміністрації на окупованій території смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області, приймала участь у нарадах керівництва, проводила збори підлеглих працівників, організовувала прийом на роботу до територіального центру місцевих мешканців, отримувала гуманітарну допомогу від окупаційної влади та газети «Харьков Z» для подальшого розповсюдження серед своїх підлеглих та підопічних, складала документи та графіки роботи працівників, а також у її присутності здійснювалася оплата праці серед працівників у російських рублях та здійснювала інші дії згідно своїх функціональних обов`язків.

Обвинувачена ОСОБА_5 вину свою в скоєному не визнала. Пояснила, що в червні 2022 року її примусили зайняти посаду в незаконно створеному органі окупаційної адміністрації рф на території смт.Шевченкове, а саме посаду завідуючої Територіального центру соціального обслуговування військово-цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області (Шевченківське відділення). Її примусили зайняти цю посаду, так як хтось повинен був керувати соціальними робітниками. Вона не мала можливості відмовитися від даної посади, не мала іншого вибору, так як не могла виїхати на підконтрольну Україні територію, бо не мала для цього грошей і одна виховувала неповнолітню дитину, на її утриманні була матір. До неї неодноразово приїжджали невідомі особи і неодноразово примушували виходити на роботу, погрожували їй, вдарили її. Під час окупації смт.Шевченкове територіальний центр не припиняв свою роботу. Ніяких організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій вона фактично не виконувала, їх виконувала ОСОБА_6 . Посада ОСОБА_5 була фейковою, вона лише ходила на роботу, мала ключі від центру. Підтвердила, що під час роботи вона підписувала табель, в якому була зазначена її посада як завідуючої центром. Зазначила, що інші документи вона не підписувала. Вказівку роздавати газети «Харьков Z» вона не давала, гуманітарну допомогу вона не роздавала і вказівку роздавати не давала.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_5 своєї вини, її винуватість у скоєному підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

-Показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що під час окупації смт.Шевченкове ОСОБА_5 працювала в.о.Територіального центру соціального обслуговування. ОСОБА_5 давала їй вказівки по роботі. Місце роботи ОСОБА_5 було в приміщенні адміністрації. Свідок бачила в її кабінеті листівки і продовольчі набори. ОСОБА_5 сказала роздати гуманітарку та листівки підопічним. Два рази на тиждень вона та інші соціальні працівники звітували ОСОБА_5 за свою роботу. Відносини з ОСОБА_5 були службові, з нею спілкувалися як з виконуючою обов`язки центру.

-Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що до окупації смт.Шевченкове вона була колегою ОСОБА_5 , вони працювали в одному кабінеті. Під час окупації свідок не працювала. Зі слів ОСОБА_9 їй відомо, що під час роботи незаконно створеного центру соціальні працівники надавали графіки і звіти ОСОБА_5 . Після деокупації смт.Шевченкове в комп`ютері було виявлено штатний розпис незаконного центру соціального обслуговування, в якому ОСОБА_5 була зазначена директором цього окупаційного органу.

-Показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що після деокупації смт.Шевченкове було знайдено комп`ютер, в якому був штатний розпис незаконного центру соціального обслуговування. В цьому штатному розписі ОСОБА_5 була зазначена директором. Свідок з 2021 року працював разом із ОСОБА_5 , під час окупації він працював до серпня 2022 року, а потім виїхав. Свідок зазначив, що під час окупації його не змушували виходити на роботу.

-Показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що до квітня 2022 року вона була директором Центру соціальних послуг в смт.Шевченкове і мала робочі стосунки із ОСОБА_5 . В обов`язки директора входило виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій. Свідок відмовилася працювати директором незаконно створеного центру соціальних послуг, на що їй стали погрожувати і потім свідок виїхала до м.Полтава. Перед виїздом свідок повідомляла своїм працівникам не виходити на роботу, попереджала, що особи, які будуть працювати на посадах, будуть колаборантами. Свідок повідомила ОСОБА_5 , що вона буде виїжджати. Після деокупації 29.09.2022 року свідок знову приступила до виконання обов`язків директора центру. ОСОБА_5 сказала, що вона працювала директором центру під час окупації. В комп`ютері, який був в адміністрації, знайшли штатний розпис, в якому ОСОБА_5 була зазначена директором центру.

-Показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що після деокупації смт. Шевченкове в приміщенні адміністрації в комп`ютері було виявлено штатний розпис створеного окупаційною владою центру, в якому ОСОБА_5 була зазначена директором.

-Показаннями свідка ОСОБА_13 , який раніше працював разом із ОСОБА_5 . Свідок в судовому засіданні зазначив, що під час окупації він не виїжджав з смт.Шевченкове, його не примушували виходити на роботу.

-Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка працювала в територіальному центрі, яка пояснила, що в період окупації свідок лише 1-2 рази приїжджала до центру надання послуг, бо проживала в 20 км. від смт.Шевченкове і весь час проводила в селах. ОСОБА_5 постійно працювала під час окупації. Лебідь один раз видала свідку зарплату.

-Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що під час окупації смт.Шевченкове вона один раз приїжджала до центру надання послуг для отримання гуманітарки, де бачила ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в одному кабінеті.

-Показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що вона працювала працівником територіального центру і ОСОБА_5 її запитувала, чи вийде ОСОБА_16 на роботу, але платитимуть рублями, на що свідок погодилася. Свідок писала заяву про прийняття на роботу в середині липня 2022 року в приміщенні адміністрації, а потім передала цю заяву ОСОБА_5 . Свідок отримувала гуманітарну допомогу для підопічних і газети. ОСОБА_5 працювала разом із ОСОБА_6 . Якщо щось було треба, то це обговорювалось з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , їм же здавали звіти. Заяву про звільнення свідок надала ОСОБА_5 . Чи ОСОБА_5 , чи ОСОБА_6 дали вказівку запитати у підопічних, чи будуть вони отримувати рублі. ОСОБА_5 і ОСОБА_6 сиділи в одному кабінеті, робили копії паспортів, які приносила свідок.

-Показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що 10.09.2022 року він повернувся і зайняв посаду Шевченківського міського голови. Було виявлено багато документів, які не встигли забрати колаборанти, ці документи були передані СБУ. Свідок бачив підпис ОСОБА_5 в документах, також бачив інші документи з прізвищем ОСОБА_5 , де вона була зазначена як начальник. Зі слів директора центру свідку відомо, що ОСОБА_5 співпрацювала з окупаційною владою. Свідку відомо, що інші люди, яких заставляли працювати на окупаційну владу, мали можливість виїхати і виїжджали із смт.Шевченкове. Виїхати можна було на кожному етапі, в тому числі через рф.

-Документом під назвою «Штатное расписание Центра предоставления социальных услуг Шевченковского поселкового совета по состоянию на 01.06.2022», який постановою старшого слідчого від 14.12.2022 року визнано речовим доказом. В даному документі ОСОБА_5 зазначена як директор Центру, штатний розклад включає 23 працівника.

т.2 а.с.18-19

-Протоколом огляду від 27.01.2023 року, в ході якого старшим слідчим було виявлено і вилучено два документи, які мають назви: «Представление на выплату заработной платы по категориям и.о. социальных рабочих отделения предоставления социальных услуг п.г.т.Шевченково за август 2022 года», «Табель учета рабочего времени за август 2022 года». т.2 а.с.23-26

-Документами під назвою «Представление на выплату заработной платы по категориям и.о. социальных рабочих отделения предоставления социальных услуг п.г.т.Шевченково за август 2022 года», та «Табель учета рабочего времени за август 2022 года», які постановою старшого слідчого від 27.01.2023 року визнано речовими доказами. В документі - «Табель учета рабочего времени за август 2022 года» ОСОБА_5 зазначена як виконуюча обов`язки завідуючого, цей документ власноруч підписаний ОСОБА_5 . В документі - «Представление на выплату заработной платы по категориям и.о. социальных рабочих отделения предоставления социальных услуг п.г.т.Шевченково за август 2022 года» зазначено 16 осіб, цей документ власноруч підписаний ОСОБА_5 . В судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердила, що у вказаних документах стоїть її підпис.

т.2 а.с.20-22

-Газетою під назвою «Харьков Z» №14 від 2022, яка постановою старшого слідчого від 28.01.2023 року визнана речовим доказом, яка надана органу досудового розслідування ОСОБА_18 згідно її письмової заяви.

т.2 а.с.27-32

-Протоколом огляду від 30.01.2023 року, в ході якого старшим слідчим було виявлено і вилучено документ «Microsoft Word» під назвою «обьяснит записка тер.центра». Ця «обьяснительная записка» містить зазначення того, що вона складена директором центру ОСОБА_5 і адресована «финансовому управлению Купянского городского совета Шевченковского поселкового совета Купянского района». В цій записці зазначено про те, що штатний розпис «Центра предоставления социальных услуг Шевченковского поселкового совета» складено на прийнятих співробітників.

т.2 а.с.33-38

-Документом під назвою «обьяснит записка тер.центра», який постановою старшого слідчого від 30.01.2023 року визнано речовим доказом.

т.2 а.с.39

-Протоколом від 11.04.2023 року отримання зразків почерку та підписку ОСОБА_5 , які постановою старшого слідчого від 11.04.2023 року визнані речовими доказами. В судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердила, що надавала зразки слідчому.

т.2 а.с.62-63

-Висновком почеркознавчої експертизи документів №40 від 05.05.2023 року, згідно якого підписи в документах, які мають назви: «Представление на выплату заработной платы по категориям и.о. социальных рабочих отделения предоставления социальных услуг п.г.т.Шевченково за август 2022 года», «Табель учета рабочего времени за август 2022 года», виконані саме ОСОБА_5

т.2 а.с.66-71

Вказані докази є належними та допустимими, логічними та послідовними, будь-яких процесуальних порушень при збиранні доказів, які б ставили під сумнів правильність висновків щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 саме у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, суд не вбачає.

Обвинувачена та її захисник посилаються на те, що ОСОБА_5 не займала посаду у незаконно створеному органі окупаційної адміністрації на території смт.Шевченкове, не виконувала обов`язки, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями. Ці посилання ОСОБА_5 спростовуються зазначеними вище доказами. Так, допитані свідки підтвердили, що ОСОБА_5 працювала на посаді «виконуючої обов`язки завідуючої Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) військово-цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області (Шевченківське відділення)», тобто у незаконно створеному органі окупаційної адміністрації зс рф на території смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області. Свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_5 давала вказівки по роботі, вказала роздати гуманітарку та листівки, соціальні працівники звітували перед нею про виконану роботу. Згідно показань свідка ОСОБА_8 , соціальні працівники надавали графіки і звіти ОСОБА_5 . Свідок ОСОБА_11 зазначила, що після деокупації ОСОБА_5 сказала, що вона працювала директором центру під час окупації. Свідки ОСОБА_14 і ОСОБА_15 під час окупації приїжджала до центру надання послуг, де в кабінеті бачили ОСОБА_5 , свідок ОСОБА_15 отримувала там гуманітарку. Згідно показань свідка ОСОБА_16 , вона передавала саме ОСОБА_5 заяву про прийняття на роботу в середині липня 2022 року, всі потреби обговорювалися з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , в тому числі про отримання підопічними рублів, їм же здавали звіти, вони робили копії паспортів. Свідок ОСОБА_17 зазначив, що ОСОБА_5 співпрацювала з окупаційною владою. Суд бере до уваги і те, що в комп`ютері, який був у адміністрації, знайшли штатний розпис, в якому ОСОБА_5 була зазначена директором центру, що підтверджується свідком ОСОБА_11 . Свідок ОСОБА_17 підтвердив виявлення документів за підписом ОСОБА_5 . Документи під назвою «Представление на выплату заработной платы по категориям и.о. социальных рабочих отделения предоставления социальных услуг п.г.т.Шевченково за август 2022 года», «Табель учета рабочего времени за август 2022 года» підписані саме ОСОБА_5 , яка цього не заперечує. Суд бере до уваги, що посада в незаконно створеному органі передбачає здійснення керівництва центром соціального обслуговування і трудовим колективом центру, управління і розпорядження майном, наданим центру.

Свідки, які підтверджують винуватість ОСОБА_5 , були попереджені судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів і підстав сумніватися у показах даних осіб суд не вбачає.

Таким чином, показаннями свідків, документами, та іншими зазначеними вище доказами підтверджуються обставини зайняття громадянкою України ОСОБА_5 посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих, адміністративно-господарських функцій у незаконно створеному органі окупаційної адміністрації держави-агресора, а саме посади «виконуючої обов`язки завідуючої Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) військово-цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області (Шевченківське відділення)».

Підстав для визнання недопустимими доказів, якими підтверджується винуватість ОСОБА_5 , немає, так як докази отримані в порядку, встановленому КПК України.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_5 про те, що вона добровільно не займала посаду в окупаційному органі, що в червні 2022 року її примусили зайняти посаду завідуючої Територіального центру соціального обслуговування військово-цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області (Шевченківське відділення), що вона не мала можливості відмовитися від даної посади, не мала іншого вибору, що їй погрожували і до неї застосовували насильство з метою заняття нею зазначеної вище посади в окупаційному органі, суд дійшов наступних висновків.

Сторона захисту просила суд допитати як свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 в підтвердження примусу.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_19 в своїх показаннях зазначає, що лише бачив як до ОСОБА_5 в смт.Шевченкове весною 2022 року приїжджали автомобілі, брали в неї ключі. Бачив через вікно в кухні, як на початку весни 2022 року приїжджали військові. Свідок ОСОБА_19 лише зі слів ОСОБА_5 знає, що коли до неї приїжджали, її хотіли поставити начальником.

Допитана в суді свідок ОСОБА_20 зазначає, що наприкінці березня 2022 року свідок бачила, як до ОСОБА_5 приїжджали військові, які наполягали, щоб ОСОБА_5 поїхала працювати, підвищували на неї голос, погрожували і вона з ними поїхала. В червні 2022 року свідок приїхала вперше до квартири ОСОБА_5 в смт.Шевченкове і хотіла попросити, щоб донька свідка проживала в квартирі ОСОБА_5 . В цей час приїхали двоє у військовій формі і спілкувалися із ОСОБА_5 , говорили їй вийти на роботу, повели в автомобіль. Про допит даних свідків в ході досудового розслідування клопотання стороною захисту не заявлялося, свідки в ході досудового розслідування не допитувалася.

Даючи оцінку показанням даних свідків, суд вважає, що покази даних свідків не підтверджують обставини примусу, на які посилається ОСОБА_5 . Показання свідків щодо подій навесні 2022 року не мають відношення до заняття ОСОБА_5 посади в кінці червня 2022 року. Крім того, свідок ОСОБА_19 щодо подій зайняття посади знає лише зі слів ОСОБА_5 . Свідок ОСОБА_20 в своїх показаннях не конкретизує, коли в червні 2022 року вона бачила спілкування ОСОБА_5 з двома людьми в військовій формі. Вказані свідки не зазначають, на якій саме посаді пропонували ОСОБА_5 працювати, на яку саме роботу вимагали вийти. Показання свідків ОСОБА_19 і ОСОБА_20 не підтверджують факт не добровільного заняття посади ОСОБА_5 у незаконно створеному органі окупаційної адміністрації.

Висновок суду щодо добровільного зайняття ОСОБА_5 посади у незаконно створеному органі окупаційної адміністрації ґрунтується на наступному.

ОСОБА_5 посилається на те, що вона не мала можливості виїхати з смт.Шевченкове Ці посилання не підтверджені ніякими доказами. Допитані в судовому засіданні свідки, показання яких викладено в даному вироку, зазначили, що об`єктивно була наявною можливість виїхати за межі смт.Шевченкове, тобто з тимчасово окупованої території. Так, свідок ОСОБА_11 , яка працювала директором Центру соціальних послуг в смт.Шевченкове до тимчасової окупації, згідно її показань, відмовилася працювати директором незаконно створеного центру соціальних послуг і виїхала до м.Полтава. Свідок ОСОБА_17 зазначив, що інші люди, яких заставляли працювати на окупаційну владу, мали можливість виїхати і виїжджали із смт.Шевченкове. Виїхати можна було на кожному етапі, в тому числі через рф.

ОСОБА_5 посилається на те, що її примусили зайняти посаду в незаконно створеному органі окупаційної адміністрації, що вона не мала можливості відмовитися від даної посади, не мала іншого вибору, до неї неодноразово приїжджали невідомі особи і неодноразово примушували виходити на роботу, погрожували їй, вдарили її. Ці обставини не підтверджені наданими суду доказами. Не підтверджено факт примусу, відсутні докази того, що ОСОБА_5 не мала можливості відмовитися від даної посади. Не підтверджено обставини погроз і фізичного насилля до ОСОБА_5 .

Суд бере до уваги, що при дослідженні критерію добровільності слід надавати оцінку наявності чи відсутності ознак обставин, що виключають кримінальну протиправність діяння.

Захисник зазначає, що ОСОБА_5 діяла в умовах крайньої необхідності. Суд вважає, що ОСОБА_5 не діяла в умовах крайньої необхідності, так як не була наявною небезпека, яка б безпосередньо загрожувала їй чи охоронюваним законом правам інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави. Суд зазначає, що відсутні докази того, що ОСОБА_5 чи членам її сім`ї погрожували і ці погрози були реальними. ОСОБА_5 об`єктивно мала можливість виїхати з тимчасово окупованої території. Із її пояснень видно, що вона не намагалася виїхати, не вчиняла таких спроб.

Суд вважає, що по відношенню до ОСОБА_5 був відсутній фізичний чи психічний примус. Показання ОСОБА_5 про те, що її один раз вдарили з метою вийти на роботу, не підтверджуються ніякими доказами. Вона не називає конкретні дані такої особи, яка її начебто вдарила. Суд бере до уваги і те, що ОСОБА_5 не була цілком позбавлена можливості керувати своїми діями.

Посилання захисника на те, що створений окупаційною адміністрацією Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) військово-цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області (Шевченківське відділення) можливо не є тим органом, заняття посади в якому тягне за собою відповідальність за ч.5 ст.111-1 КК України, спростовуються визначенням окупаційної адміністрації в п.6 ч.1 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів вказані вище показання, речові докази, документи, всі вони узгоджуються між собою, є належними, допустимими, достовірними доказами, та не викликають сумнівів у суду.

Дослідивши у змагальній процедурі й зіставивши докази, оцінивши їх в аспекті ст.94 КПК України з точки зору належності, допустимості й достовірності, а також з`ясувавши передбачені ст.91 вказаного Кодексу обставини, що належать до предмета доказування, суд вважає, що ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку доводять факт вчинення обвинуваченою кримінально-караного діяння, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України і вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_5 .

З урахуванням вищевикладеного, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.5 ст.111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частиною 2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні сина ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судима не була.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану. Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відсутні.

Зважаючи на викладене, вимоги ст.ст.50, 65 КК України, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння нею нових злочинів, їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, без конфіскації її майна. Суд не застосовує конфіскацію майна, оскільки корисливий мотив в діях обвинуваченої ОСОБА_5 не встановлений та відсутня матеріальна шкода щодо інкримінованого та визнаного судом доведеним кримінального правопорушення. При цьому суд призначає ОСОБА_5 покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Речові докази: документи, газету під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №14 від 2022, зразки почерку та підписку ОСОБА_5 , слід залишити в матеріалах судового провадження.

У відповідності до вимог ст.124 КПК України суд стягує з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення почеркознавчої експертизи в розмірі 3823 грн.68 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили слід залишити раніше обраний тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою за ч. 5 ст. 111-1 Кримінального кодексу України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 12 (дванадцять) років, без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 23 березня 2023 року, коли вона була затримана за підозрою у вчиненні злочину, зарахувавши їй в відбуття покарання час тримання її під вартою із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Речові докази: документи під назвою «Штатное расписание Центра предоставления социальных услуг Шевченковского поселкового совета по состоянию на 01.06.2022», «Представление на выплату заработной платы по категориям и.о. социальных рабочих отделения предоставления социальных услуг п.г.т.Шевченково за август 2022 года», «Табель учета рабочего времени за август 2022 года», «обьяснит записка тер.центра», газета під назвою «Харьков Z» №14 від 2022, зразки почерку та підписку ОСОБА_5 , - залишити в матеріалах судового провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення почеркознавчої експертизи в розмірі 3823 грн.68 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченій негайно після його проголошення.

На вирок суду може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженою- в той же строк, але з часу отримання нею копії вироку суду.

Суддя: