справа № 563/1368/22
провадження № 1-кс/563/513/23
У Х В А Л А

11 грудня 2023 року м. Корець

Слідчий судя Корецького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Корецького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000200 від 14 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор Корецького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернуся з клопотанням про арешт майна, а саме на автомобіля марки «Fiat Ducato 2287» білого кольору 2006 року випуску, н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та сього рухомого майна, що належить ОСОБА_4 та провести розгляд даного клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України без повідомлення ОСОБА_4 з метою забезпечення арешту майна та запобігання можливості відчуження майна третім особам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання просив задоволити в повному обсязі. Крім того, вказав, що планується подання цивільних позовів в інтересах держави в особі КП "Рівненська обласна клінічна лікарня імені Ю.Семенюка" Рівненської обласної ради та КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради. Також, намір подати цивільні позови мають і потерпілі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення виходячи з такого.

13.11.2022 року о 18 годині 11 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «AUDI А6» сірого кольору, р.н. НОМЕР_3 , у темну пору доби, в умовах вологої проїзної частини з асфальтобетонним покриттям, при штучному освітленні та недостатній видимості, рухався на 267 км автодороги Київ-Чоп, по правій смузі руху в напрямку м. Рівне, із невстановленою органом досудового розслідування швидкістю.

Рухаючись у вказаному напрямку в межах дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» з надписом «50», водій ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого: «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», проявляючи кримінально протиправну самовпевненість та неуважність до дорожньої обстановки, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб безпечно керувати ним, не впорався з керуванням та втратив контроль над рухом вищевказаного автомобіля і як наслідок здійснив наїзд на шлагбаум, що знаходився біля стаціонарного посту патрульної поліції поблизу м. Корець та перекривав праву смугу руху по якій рухався ОСОБА_4 , після чого здійснив наїзд на військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Малий Олексин, Рівненського району, Рівненської області, який перебуваючи у нерухомому стані на цій же смузі руху, ніс службу на пункті пропуску транспортних засобів (блокпості).

Внаслідок наїзду ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми: відкритого уламкового перелому середньої третини правої стегнової кістки з пошкодженням підколінної артерії; закритого перелому правої клубової та лонної кісток зі зміщенням; закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; множинних осаджень обличчя і тулуба, які оцінюються в сукупності як за єдиним механізмом виникнення в результаті дорожньо-транспортної пригоди і кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя.

24.11.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і відповідно до вимог ст. 170 КПК України полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації.

Під час рдозгляду клопотання було встановлено наявність мети арешту - запобігти відчуженню майна, за рахунок якого може бути забезпечено відшкодування, завданої кримінальним правопорушенням, шкоди.

Враховуючи те, що не застосування арешту може призвести до приховування чи відчуження майна, щодо якого ставиться питання про накладення арешту, беручи до уваги розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, виходячи із розумності та співмірності обмеження права власності в результаті накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання про арешт майна обґрунтоване та підлягає частковому задоволенню в частині заборони відчуження майна, оскільки накладення арешту на вказане майно в такий спосіб буде розумним та співрозмірним заходом, який зможе забезпечити належним чином відшкодування шкоди у кримінальному провадженні.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчому судді не надано та в судовому засіданні не встановлено. Крім того, накладення арешту на майно підозрюваного шляхом заборони його відчуження не позбавляє його права користування.

На підставі наведеного та керуючись ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: автомобіль марки «Fiat Ducato 2287» білого кольору 2006 року випуску, н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який відповідно до відомостей з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області належить ОСОБА_4 шляхом позбавлення права розпорядженння вазаним майном з метою запобігання можливості його відчуження та для забезпечення виконання вироку в частині забезпечення відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя