Справа № 573/167/24
Номер провадження 1-кп/573/51/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 09 грудня 2023 року за №0000654, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Калинівка Білопільського району Сумської області, з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно зі ст. 89 КК України не судимого

- за ст. 1261 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2023 року, близько 10:40 год, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки ОСОБА_4 , чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 13 червня 2023 року ОСОБА_5 за вказаним фактом визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Окрім цього, 06 серпня 2023 року, близько 21:30 год, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї психологічного та економічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 шляхом висловлювання в її бік нецензурною лайкою та обмеженення в доступі до житла, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 10 жовтня 2023 року ОСОБА_5 за вказаним фактом визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Окрім цього, 08 грудня 2023 року, близько 17:20 год, ОСОБА_5 , будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 1732 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї, незважаючи на вжиті заходи, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи свою перевагу за фізичним станом, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив сімейну сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував її честь і гідність, погрожував фізичною розправою, тим самим завдав шкоди її психічному здоров`ю, у зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_4 08 грудня 2023 року звернулась з письмовою заявою до поліції за фактом вчинення щодо неї домашнього насильства з боку її співмешканця ОСОБА_5 .

Внаслідок вчинення умисних протиправних дій з боку ОСОБА_5 його співмешканка ОСОБА_4 зазнала психологічного насильства, яке виразилося в словесних образах нецензурною лайкою, сварках, приниженні її честі і гідності, які викликали у останньої психологічні страждання та погіршення якості її життя.

Відповідно до висновку судової психологічної експертизи №1913 від 24 січня 2024 року емоційний стан ОСОБА_4 перебуває у причинному зв`язку з діями ОСОБА_5 на ґрунті їх висококонфліктних взаємин та співзалежності токсикоманічної поведінки поряд з детермінацією стану ресурсами особистості самої ОСОБА_4 .

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_5 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що 08 грудня 2023 року, близько 17 год, вчинив зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 сімейну сварку, в ході якої голосно кричав на її адресу нецензурною лайкою та образливими словами, погрожував їй фізичною розправою, у зв`язку з чим вона викликала поліцію. Раніше він також щодо співмешканки вчиняв домашнє насильство, за що у червні та жовтні 2023 року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. У вчиненому розкаюється.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якиими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суда немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин суд дії ОСОБА_5 кваліфікує за ст. 1261 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного, економічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує таке.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 негативно характеризується за місцем проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він правдиво повідомив про обставини його вчинення.

Як вбачається з обвинувального акту, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , зазначено щире каяття.

Суд зазначає, що каяття передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_5 не продемонстрував щирого жалю з приводу вчинення домашнього насильства протягом тривалого часу щодо потерпілої, яка є його співмешканкою, до теперішнього часу не попросив у неї вибачення та не осудив своїх дій.

Тому суд не вбачає належних підстав, які б свідчили про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_5 щирого каяття, а тому цю обставину не приймає як таку, що пом`якшує його покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді арешту, так як більш м`яке покарання у виді громадських робіт не буде достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та для того, щоб він довів своє виправлення.

Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_5 не застосовувався.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з чим з ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати за залучення експерта у розмірі 15145,60 грн.

Речові докази у провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 1261 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

Строк покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня його затримання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 15145 грн 60 коп. процесуальних витрат.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя