Справа № 373/2014/23
Провадження № 1-кп/373/215/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 ;

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000159 від 12.07.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Лецьки Переяслав-Хмельницького району Київської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, на утриманні малолітня дитина 2019 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; несудимого, непрацюючого;

за частинами 1, 2 ст. 190 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2023 ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, користуючись у соціальній мережі «Фейсбук» профілем з назвою « ОСОБА_6 », ввівши в оману ОСОБА_7 , що проведе певний ритуал, після якого її чоловік ОСОБА_8 вилікується від алкоголізму, заволодів шляхом обману майном потерпілої ОСОБА_7 - золотим ланцюжком, вагою 4,53 гр, вартістю 10147,86 грн, яку остання залишила цього ж дня приблизно о 15 год. за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Виповзки, на перехресті вулиці Свято-Троїцької та автодороги в напрямку с. Мала Каратуль, отримавши таким чином можливість розпоряджатись зазначеним майном в подальшому на власний розсуд.

Крім цього, 06.07.2023 ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, у соціальній мережі «Фейсбук» користуючись профілем з назвою « ОСОБА_6 », ввівши в оману ОСОБА_9 , що проведе певний ритуал після якого її чоловік ОСОБА_10 вилікується від алкоголізму, заволодів шляхом обману грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 в сумі 41000 грн, які остання 06.07.2023 приблизно о 22:00 год залишила біля хреста при в`їзді в с. Лецьки Бориспільського району Київської області, отримавши таким чином можливість розпоряджатись зазначеними коштами в подальшому на власний розсуд.

Крім цього, 09.07.2023 ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій у соціальній мережі «Фейсбук» користуючись профілем з назвою « ОСОБА_6 », ввівши в оману ОСОБА_11 , що проведе певний ритуал, після якого її чоловік ОСОБА_12 та син ОСОБА_13 будуть визволені з полону та повернуться додому, заволодів шляхом обману грошовими коштами потерпілої ОСОБА_11 в сумі 15600 грн, які вона 09.07.2023 перерахувала на карту банку АТ «Таскомбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 . Отримавши на вказаний картковий рахунок грошові кошти, що належать ОСОБА_11 в сумі 41000 грн, ОСОБА_5 отримав можливість розпорядитись ними в подальшому на власний розсуд.

10 жовтня 2023 року між прокурором Переяславського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому статтями 468-469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за частинами 1, 2 ст. 190 КК України, який у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

Крім цього, сторонами угоди визначено узгоджене покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень;

- на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Суд, розглядаючи невідкладно в порядку ст. 474 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з такого.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили затвердити вказану угоду з прокурором, призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

При цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 190 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальні правопорушення за частинами 1, 2 ст. 190 КК України, у вчиненні яких обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком та нетяжким злочином, від якого є потерпілі.

При узгодженні покарання сторонами враховано обставини згідно зі ст. 66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання відповідно до ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінально-карані діяння як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, а тому дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за частинами 1, 2 ст. 190 КК України, за кожною окремо з яких належить призначити узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання у вигляді штрафу. Суд, застосувавши ст. 70 КК України, вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання у вигляді штрафу за санкцією статті КК України за більш тяжке кримінальне правопорушення.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 10 жовтня 2023 року про визнання винуватості між прокурором Переяславського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого частинами 1, 2 ст. 190 КК України, за угодою від 10 жовтня 2023 року про визнання винуватості, та призначити ОСОБА_5 узгоджене покарання, а саме:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень.

Призначити ОСОБА_5 остаточне покарання на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Зобов`язати ОСОБА_5 сплатити штраф у місячний строк з моменту набрання цим вироком законної сили.

Речові докази в кримінальному провадженні, що відповідно до постанов дізнавача СД ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_14 від 14.07.2023 та слідчого СВ ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_15 від 19.07.2023 зберігаються при матеріалах кримінального провадження, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung A105», ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , повернути власнику ОСОБА_5 ;

- диски, що містять аудіозапис розмови ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , відеозапис із зображенням ОСОБА_5 від 07.07.2023 у ломбарді за адресою: АДРЕСА_2 , зберігати при матеріалах кримінального провадження.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_16