ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 жовтня 2021 року за №001795, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , у інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук від 14 листопада 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого

15 вересня 2021 року Автозаводським районним судом м. Кременчук за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік,

визнано винуватим і засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднано до покарання за оскаржуваним вироком невідбуту частину покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук від 15 вересня 2021 року та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання - 4 роки 1 місяць позбавлення волі, строк якого ухвалено обчислювати з дня затримання ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат і речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він 21 жовтня 2021 року приблизно о 21 годині 44 хвилини в приміщенні АЗС «ОККО» по вул. Небесної Сотні, 1-А в м. Кременчук Полтавської обл., діючи повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав із прилавку належний ОСОБА_9 мобільний телефон «Samsung Galaxy A7», чим заподіяв останньому майнової шкоди на суму 3 050 гривень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить частково змінити вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук від 14 листопада 2022 року та призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.75 КК України. Свої вимоги мотивує тим, що місцевий суд при призначенні покарання належним чином не врахував те, що обвинувачений є молодою, здоровою, працездатною особою, неодноразово звертався до ТЦК та СП з метою мобілізації, однак йому було відмовлено та повідомлено про можливість повторного розгляду цього питання після закінчення розгляду кримінального провадження, дотримувався належної процесуальної поведінки, відшкодував шкоду потерпілому, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його зхаисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки місцевого суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, обґрунтованості його засудження та кваліфікації дій за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна повторно, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст.404 КПК України в зазначеній частині оскаржуваний вирок не переглядається.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 судом першої інстанції розглянуто в порядку ч.3 ст.349 КК України.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи апеляційної скарги про призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням положень ст.75 КК України позбавлені підстав.

За змістом ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд першої інстанції при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який вчинив злочин у період іспитового строку за попереднім вироком (через півтора місяці після його попереднього засудження за тяжкий корисливий злочин), не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, його вік і стан здоров`я, наявність обставин, які пом`якшують покарання - повне визнання вини, щире каяття, повне відшкодування шкоди потерпілому, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Призначене ОСОБА_8 покарання, яке є мінімальним, відповідає вимогам ст.ст.50, 65, 71 КК України, за своїм видом і розміром законне, справедливе та сприяє меті покарання, тобто є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При цьому, відповідно до приписів ч.2 ст.75, ч.3 ст.78 КК України та п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» в разі вчинення особою під час іспитового строку нового кримінального правопорушення суд повинен розцінювати це як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим, а тому доводи апелянта про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 положень ст.75 КК України є неспроможними.

Окрім того, слід зазначити, що в будь-якому випадку остаточне покарання, призначене за правилами ч.1 ст.71 КК України, не може бути меншим від покарання, призначеного ОСОБА_8 за попереднім вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук від 15 вересня 2021 року у вигляді 4 років позбавлення волі, оскільки суд, застосовуючи положення ч.1 ст.71 КК України, не вправі змінювати попередній вирок (діє презумпція його законності й обґрунтованості).

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , у інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук від 14 листопада 2022 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

У зв`язку з набранням вироком законної сили ОСОБА_8 взяти під варту в залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4