КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5771/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 серпня 2023 року,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30.08.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000040, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023 року.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30.08.2023 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт, із забороною відчуження та розпорядження з метою забезпечення спеціальної конфіскації на майно ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме облігацій зовнішніх держаних позик України у кількості 1720 шт., зарахованих на рахунок у цінних паперах НОМЕР_2 у депозитарній установі ТОВ «БТС Брокер» (), а також накласти арешт, із забороною відчуження та розпорядження з метою забезпечення спеціальної конфіскації на майно ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ), а саме облігацій зовнішніх держаних позик України у кількості 280 шт. зараховані на рахунок у цінних паперах НОМЕР_4 у депозитарній установі ТОВ «Домінанта Трейд» ().

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт вказує, що майно третіх осіб у даному кримінальному провадженні, яке здобуте підозрюваною ОСОБА_10 внаслідок вчинення кримінального правопорушення та перереєстроване на інших осіб з метою уникнення відповідальності в повній мірі відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Крім того, прокурор звертає увагу суду, що незастосування даного виду заходу забезпечення, а саме накладення арешту, з метою спеціальної конфіскації майна призведе до його втрати, зникнення чи відчуження.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі, пояснення представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, наданих до суду апеляційної інстанції, детективами Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000040 від 15.02.2023 року, за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ознаками кримінальних правопорушень, передбачених 5 ст. 27, ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 203-2, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 та ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час досудового розслідування зазначено, що групою невстановлених осіб та головою наглядової ради Приватного акціонерного товариства «АЙБОКС БАНК» (далі - ПрАТ «АЙБОКС БАНК») ОСОБА_14 , як співорганізатором вчинення кримінальних правопорушень, за пособництва залучених нею працівників банку ОСОБА_12 та ОСОБА_13 протягом травня 2021 року - березня 2023 року здійснювалася діяльність з організації азартних ігор в мережі Інтернет без передбаченої законом ліцензії з отриманням грошових коштів від гравців на рахунки підконтрольних юридичних осіб під виглядом прибутку від здійснення господарської діяльності з організації і проведення змагань (турнірів) з кіберспорту та спортивного покеру.

За таких обставин, ОСОБА_15 в період часу з 30.04.2021 по 07.03.2023 спільно з ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та іншими не встановленими, на теперішній час, особами в межах єдиного умислу організованої злочинної групи, перебуваючи у м. Києві та використовуючи підконтрольні суб`єкти господарювання АТ АЙБОКС БАНК, ТОВ «ПЕЙ-ПЕЙ», ТОВ «ПОЛІСТЕРС», ТОВ «ДЗЕГА», ТОВ «ЦИГІР», ТОВ «ДАСТСАН», TOB «РЕКНА», ТОВ «КЕНДВІТ», ТОВ «ЦЕНТІНГ», ТОВ «СПАТ ТРЕЙД», TOB «МІТАР СТАРС», ТОВ «ГАМЕРТОН», ТОВ «УБЕРВАЛЬД», ТОВ «ФЛАВОН СПОРТ», ТОВ «АМЕРТОН КОНСТРАКШН», ТОВ «ЕЙКІНГ», ТОВ «СКЕЙН КОРП», ТОВ «ЗЕРЕНПЕЙ» розробила план дій щодо здійснення незаконної діяльності пов`язаної з організацією та проведенням азартних ігор в мережі інтернет без відповідної ліцензії, впровадила, контролювала та вдосконалювала цей злочинний план шляхом отримання доповідей та надання вказівок в групових чатах із ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та іншими працівниками банку. ОСОБА_15 здійснювала заохочення залучених нею до протиправної діяльності осіб шляхом грошової винагороди. За результатами вищезазначеної злочинної діяльності, учасниками організованої групи в межах єдиного умислу упродовж з 10.01.2022 до 07.03.2023 здобуто злочинним шляхом коштів на загальну суму 4 811 959 013,67 грн., які в подальшому усвідомлюючи, що кошти в сумі 4 811 959 013,67 грн. є активами, які отримано злочинним шляхом, а саме внаслідок організації та проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності, організувала вчинення дій щодо перерахування цих коштів, тобто набуття, володіння, використання та розпорядження, у тому числі здійснення ряду фінансових операцій та вчинення правочинів з такими коштами, а також маскування джерел їх походження, тобто легалізації (відмивання) вказаних коштів, фактичні обставини щодо яких свідчать про одержання їх злочинним шляхом вчинене в особливо великому розмірі.

Отримані внаслідок вчинення зазначених кримінальних правопорушень кошти учасники організованої групи розподіляли між її учасниками за невстановлених під час досудового розслідування обставин.

За результатами досудового розслідування 17.07.2023 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених - ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 203-2, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 203-2, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.

Вивченням майнового стану підозрюваних зазначено, що підозрювана ОСОБА_10 з метою уникнення заходів з блокування активів (рахунків та видаткових операцій по ним), здобутих злочинним шляхом забезпечила списання цінних паперів, а саме облігацій зовнішніх держаних позик України у кількості 2000 шт. (сукупна номінальна вартість цінних паперів 2 млн. доларів СІЛА) з рахунку № НОМЕР_5 , відкритого в АБ «Укргазбанк» на користь довірених осіб, а саме:

- 21.07.2023 року та 24.07.2023 року облігацій зовнішніх держаних позик України у кількості 1720 шт. на підставі договорів купівлі-продажу № БВ- від 20.07.2023 та № БВ- від 20.07.2023 зараховано на рахунок у цінних паперах НОМЕР_2 у депозитарній установі ТОВ «БТС Брокер» () для головного юриста АТ «Айбокс Банк» ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- 21.07.2023 року облігацій зовнішніх держаних позик України у кількості 280 піт. на підставі договору купівлі-продажу № БД- від 20.07.2023 зараховано на рахунок у цінних паперах НОМЕР_4 у депозитарній установі ТОВ «Домінанта Трейд» () для секретаря загальних зборів АТ «Айбокс Банк» ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Вказані рахунки у цінних паперах наразі фактично використовуються ОСОБА_14 з метою легалізації коштів отриманих від організації діяльності нелегальних онлайн казино в мережі інтернет, з використанням платіжної інфраструктури підконтрольних АТ «АЙБОКС БАНК» та ТОВ «ФК «ЛEO».

Також зазначено, що відповідно до п. 3.1 договору купівлі-продажу фінансових інструментів від 20.07.2023 № БВ-, укладеного між ОСОБА_14 та ОСОБА_9 передбачено, що покупець ( ОСОБА_9 ) зобов`язується до 31.12.2023 сплатити продавцю ( ОСОБА_17 ) повну суму договору, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України на поточний рахунок продавця, який зазначений у п. 15 Договору. В свою чергу у п. 15 вказано розрахунковий рахунок (для виконання умов Договору) № НОМЕР_6 , відкритий в АТ «АЙБОКС БАНК». Поряд з цим, відповідно до рішення Національного банку України 07.03.2023 року у АТ «АЙБОКС БАНК» відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації вказаної банківської установи, що завідомо унеможливлює виконання умов, передбачених даною угодою.

Зазначені обставини фактично безоплатної передачі у власність близьким особам майна підозрюваної свідчить про умисне вжиття ОСОБА_14 заходів до відчуження належного їй майна з метою унеможливлення відшкодування завданих кримінальними правопорушеннями збитків за його рахунок, а також про набуття нею такого майна у власність за рахунок коштів отриманих від вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, тобто внаслідок вчинення злочину.

28.08.2023 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000040 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.02.2023 року, із забороною відчуження та розпорядження з метою забезпечення спеціальної конфіскації на майно ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме облігацій зовнішніх держаних позик України у кількості 1720 шт., зарахованих на рахунок у цінних паперах НОМЕР_2 у депозитарній установі ТОВ «БТС Брокер» (), а також накласти арешт, із забороною відчуження та розпорядження з метою забезпечення спеціальної конфіскації на майно ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ), а саме облігацій зовнішніх держаних позик України у кількості 280 шт. зараховані на рахунок у цінних паперах НОМЕР_4 у депозитарній установі ТОВ «Домінанта Трейд» ()

Обґрунтовуючи його тим, що з метою спеціальної конфіскації майна виникла необхідність в накладенні арешту на вище вказане майно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30.08.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність передбачених законом підстав для задоволення такого клопотання з метою забезпечення його спеціальної конфіскації.

З такими висновками слідчого судді, колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96 - 2 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що з матеріалів клопотання прокурора не встановлено обґрунтованих доказів, які б на даній стадії досудового розслідування свідчили, що зовнішні облігації держаних позик, які були відчужені підозрюваною ОСОБА_14 на користь третіх осіб, отримані останньою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; були предметом кримінального правопорушення чи знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, за які останній повідомлено про підозру. Крім того, матеріали клопотання прокурора, не містять даних щодо розміру ймовірної неправомірної вигоди, отриманої безпосередньо підозрюваною ОСОБА_14 , для визначення ступеню співмірності та пропорційної такому заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна третіх осіб.

Зокрема, слідчим суддею не встановлено достатніх доказів, які б вказували, що особи, які набули право власності на майно підозрюваної ОСОБА_11 , знали або повинні були і могли знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 ч. 1 ст. 96-1 КПК України.

Таким чином, колегія суддів погоджується, що під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя правильно встановив відсутність достатніх підстав вважати, що вищевказане майно на яке прокурор просить накласти арешт відповідає критеріям п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на вищевказане майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 серпня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000040, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4