Дата документу 21.12.2023 Справа № 331/7873/23
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/794/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №331/7873/23Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 03 грудня 2023 року про застосування запобіжного заходу до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпро, громадянина України, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , раніше судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 03 грудня 2023 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_8 на строк 60 днів застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Одночасно визначено ОСОБА_8 розмір застави як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання передбачених КПК підозрюваним обов`язків у сумі 53 680 гривень.

Встановлено передбачені ч.5 ст.194 КПК зобов`язання у разі внесення застави.

На дану ухвалу прокурором подано апеляційну скаргу, в якій прокурор, не оспорюючи фактично встановлених судом обставин справи, правильності кваліфікації дій підозрюваного та підстав застосування йому запобіжного заходу, ставиться питання про скасування ухвали в частині визначення застави. Апеляційна скарга мотивована тим, що в даному випадку застава з огляду на обставини справи, тяжкість вчиненого злочину і даних про особу підозрюваного взагалі не здатна забезпечити виконання особою покладених на неї обов`язків. Відтак слідчий суддя повинен був обрати тримання під вартою без права внесення застави.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційну скаргу. Захисник та підозрюваний заперечили проти скарги прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що старший слідчий СВ відділу поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , якому 02 грудня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.1 ст.115 КК злочину.

Слідчий суддя задовольнила клопотання слідчого, посилаючись на те, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти наявним у провадженні ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Проте колегія суддів не погоджується з прийнятим слідчим суддею рішенням, з огляду на таке.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Переглядаючи законність прийнятого рішення в межах доводів поданої апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді в частині визначення розміру застави не відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до ч.3 ст.183 КПК слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 гривень, слідчий суддя не врахувала те, що відповідно до вимог до п.3 ч.5 ст.182 КПК застава особі, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія.

Відтак з огляду на викладене слідчий суддя не вправі визначати розмір застави менший за розмір передбачений п.3 ч.5 ст.182 КПК.

Крім того колегія суддів зазначає, що відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на обставини вчинення злочину, а саме те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи (вчиненні умисного вбивства), раніше судимий, раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі, з звідки звільнився 11.03.2022 року, не працює, неодружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, колегія суддів дійшла переконання, що для запобігання передбаченим ст.177 КПК ризикам підозрюваному слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням п.2 ч.4 ст.183 КПК без визначення розміру застави, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшла помилкового висновку про визначення застави як альтернативного запобіжного заходу при вказаних обставинах.

Таким чином, зважаючи на доведеність наявності передбачених ст.177 КПК ризиків, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу в даному кримінальному провадженні.

Колегія суддів також вважає за необхідне відмітити, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не може перевищувати строку досудового розслідування.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КПК строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 затримано 01 грудня 2023 року і йому повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.1 ст.115 КК злочину 02 грудня 2023 року.

Отже, строк дії ухвали слідчого судді про тримання підозрюваного під вартою спливає 29 січня 2024 року. Проте слідчим суддею помилково до підозрюваного застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 31 січня 2024 року.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_8 без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 03 грудня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави до 29 січня 2024 року включно, але не більше, ніж у межах строку досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4