Справа № 755/24/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004139 від 11.12.2023 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква, українки, громадянки України, з середньою освітою, офіційно працевлаштованої, маючої на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в:

10.12.2023 на спецлінію «102» від ОСОБА_3 надійшло повідомлення про викрадення особистих речей її брата ОСОБА_7 , що мало місце за в кафе «Фабор» за адресою: м. Київ, ПКіВ «Гідропарк» по проспекту Броварському у м. Києві.

На місце події направлено екіпаж «Рубін» № 401 у складі командира взводу УПП ДПП у м. Києві ОСОБА_6 та інспектора ОСОБА_8 .

Прибувши на місце виклику останні виявили, окрім інших, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та почали відпрацьовувати виклик, встановлювати осіб, що знаходились біля кафе «Фабор» та з`ясовувати бажання ОСОБА_7 на написання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, неодноразово висловлювалась нецензурною лайкою в бік працівників поліції та погрожувала їх звільненням.

Приблизно о 23 год. 57 хв. командир взводу УПП ДПП у м. Києві ОСОБА_6 сів на водійське сидіння службового автомобіля та намагався зачинити двері, однак йому почала перешкоджати ОСОБА_9 .

В цей же час, ОСОБА_6 вийшов зі службового автомобіля, а ОСОБА_9 в свою чергу почала чіплятися до ОСОБА_6 , та свою рукою схопилась за капюшон працівника поліції, намагаючись його стягнути.

В цей час у ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклої агресії по відношенню до поліцейського ОСОБА_6 , який в цей час виконував свої службові обов`язки, виник злочинний умисел на нанесення легких тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, спрямований на нанесення легких тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_3 підійшла до ОСОБА_6 дістала наявний при ній спеціальний засіб - газовий балончик «Терен-4М» та розпилила струмінь газу сльозоточивої та дратівливої дії в обличчя останнього.

Після цього ОСОБА_6 відійшов від автомобіля, дістав спеціальний засіб - газовий балон «Терен-4М» та застосував відносно ОСОБА_3 , а після цього повернувся до службового автомобіля та сів на водійське сидіння.

Однак, ОСОБА_3 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, підійшла до службового автомобіля в якому сидів ОСОБА_6 , та через відкриті водійські двері повторно розпилила струмінь газу сльозоточивої та дратівливої дії в обличчя останнього, спричинивши опік обох очей.

В подальшому, протиправні дії ОСОБА_3 були припинені працівниками поліції.

Згідно висновку № 042-2092-2023 від 12.12.2023, виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження відносяться до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Таким чином, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

25 грудня 2023 року ОСОБА_3 та її захисник - адвокат ОСОБА_5 отримали копію обвинувального акту, а також реєстр матеріалів досудового розслідування.

06 лютого 2024 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України.

Згідно підписаної угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України у виді одного року позбавлення волі.

У відповідності до вимог ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 3 статті 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України визнала повністю. Зазначила, що розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид та міру передбаченого угодою покарання.

Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченою.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченою укладена добровільно та відповідає вимогам КПК України та КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої і відповідає вимогам та загальним засадам призначення покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 345 КК України.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, суд, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченою необхідно затвердити, обвинувачену визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, так як її вина доведена повністю і її дії суд кваліфікує по ч. 2 ст. 345 КК України та призначає обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року, постановленою у справі № 755/19294/23 (провадження № 1-кс/755/3965/23) по кримінальному провадженню № 0004139 від 11.12.2023, накладено арешт на газовий балончик «Терен-4М».

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне скасувати накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.12.2023 арешт в рамках кримінального провадження № 0004139.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 345 КК України, ст. ст. 314, 368, 469-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0004139 від 11.12.2023 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 від 06 лютого 2024 року.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави суму в розмірі 1 998 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 00 коп. за проведення судово-медичної експертизи № 042-2092-2023 від 12.12.2023.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року у справі № 755/19294/23 (провадження № 1-кс/755/3965/23) по кримінальному провадженню № 0004139 від 11.12.2023, якою накладено арешт на газовий балончик «Терен-4М» - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні: що зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі: газовий балончик «Терен-4М», який поміщено до картонної робки, опечатано бірками з номерами: NPU-0365950, NPU-0365951, NPU-0365949, NPU-0365952, NPU-0365953, що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 04-04139) - знищити.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі: змив на спиртову серветку з обличчя, який поміщено до сейф-пакету № WAR 1223176, що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 04-04139) - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: