Справа № 645/4781/23
Провадження № 1-кс/645/1058/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові скаргу ОСОБА_3 , на постанову про закриття кримінального провадження № 0000494 від 25.10.2020 року, -

в с т а н о в и в:

20.09.2023 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000494.

В обґрунтування скарги зазначено, що постанова є явно необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Особа, який подав скаргу у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив.

Представник СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області у судове засідання не з`явився. Старший дізнавач СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами розгляду скарги слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Для повного та всебічного розгляду скарги судом були витребувані у СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області матеріали кримінального провадження № № 0000494 від 25.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України.

Встановлено, що 25.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення за ст. 356 КК України. Органом досудового розслідування визначено Немишлянський ВП ГУНП в Харківській області (зараз - ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області).

Зі змісту ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22.10.2020 року (справа № 645/6104/20), на підставі якої відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР, вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, якою просив зобов`язати начальника Немишлянського СВ ГУНП в Харківській області відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 07.10.2020 року про вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування скарги зазначалося, що 07.10.2020 року до квартири АДРЕСА_1 , що є приватною власністю його матері проникли поліцейські без дозволу власника. Коли заявник почав їх знімати на відео, один із поліцейських вибив з рук ОСОБА_3 телефон, а після того як останній намагався його підняти, почали бити. Зазначені дії поліцейських спричинили здоров`ю ОСОБА_3 шкоду, що підтверджується висновком експерта. Коли 12.10.2020 року заявник прийшов до Немишлянського ВН ГУНП в Харківській області, йому повідомили, що заява зареєстрована в журналі єдиного обліку 07.10.2020 року за № 22300, ознайомитись з матеріалами справи не надали та зазначили, що заява ще не внесена до ЄРДР. Таким чином заявник наголошує, що незважаючи на подану 07.10.2020 року заяву про вчинення кримінального правопорушення, посадовими особами Немишлянського СВ ГУНП в Харківській області не було внесено відповідні відомості до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді від 22.10.2020 року (справа № 645/6104/20) задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язано уповноважену особу Немишлянського відділу поліції ГУНП в Харківській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою, поданою ОСОБА_3 07.10.2020 року, про вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

Постановою дізнавача від 21.08.2023 року про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження № 0000494 закрите за відсутністю події кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження (ст. 110 КПК України).

Отже, слідчий суддя, на якого КПК України покладає обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад усіх обставин, за яких заявник вважав, що особою вчинено злочин, та чи усі ці обставини перевірені та їм надана належна правова оцінка.

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 284 КПК України).

У порушення вимог процесуального закону, постанова дізнавача від 21.08.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000494 не є мотивованою, а її зміст не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, в ухвалі слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22.10.2020 року (справа № 645/6104/20) було зазначено короткий зміст заяви ОСОБА_3 про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення.

Однак відомості за цією заявою були внесені до ЄРДР за попередньою кваліфікацією ст. 356 КК України, що не відображає повного змісту даної заяви, з огляду на зазначені ОСОБА_3 факти.

Так, статтею 356 КК України передбачена відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

З матеріалів кримінального провадження № 0000494 взагалі не зрозуміло чи надано дізнавачем оцінку заяві ОСОБА_3 , на підставі якої відмості були внесені до ЄРДР, така заява і, хоча б принаймні, її копія у матеріалах справи відсутні.

У постанові про закриття кримінального провадження від 21.08.2023 року дізнавач зазначив, що під час проведення досудового розслідування будь-яких заяв від власників квартири АДРЕСА_1 до СД не надходило.

Проте дізнавач, встановивши особи власників, не допитав їх в кості свідків.

Під час дізнання у кримінальному провадженні № 0000494 допитані в якості свідків лише працівники УПП ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , проте ані заявник ОСОБА_3 , ні орендатори квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не допитані.

Дізнавач поклав в основу постанови пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що є неприпустимим, оскільки засобом доказування у кримінальному провадженні не можуть бути пояснення особи, а є лише її показання, викладені у протоколі допиту.

Також не встановлені та не допитані свідки та очевидці події, яка сталася 07.10.2020 року у вказаній вище квартирі.

Дізнавачем також жодним чином не надано оцінки висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи № 1158-2020 від 09.10.2020 року, копія якого міститься у матеріалах кримінального провадження.

У справі містяться копії документів з кримінального провадження № 0000511 за ч. 1 ст. 125 КК України, в тому числі і висновок експерта, однак яким чином вони потрапили у дану справу не зрозуміло.

По кримінальному провадженню № 0000494 судово-медична експертиза не проведена.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» (№ 13/04/2011) зазначено, що обов`язок захищати право на життя за статтею 2 Конвенції, розтлумаченою у поєднанні з загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, яка зобов`язує «гарантувати кожному, хто перебуває під [її] юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування, коли особу вбито в результаті застосування сили. Розслідування має бути, inter alia, ретельним, безстороннім і сумлінним (див. згадане вище рішення у справі "МакКанн та інші проти Сполученого Королівства", пункти 161-163, рішення у справі "Кая проти Туреччини" (Kaya v. Turkey), від 19 лютого 1998 року, пункт 105, Reports of Judgments and Decisions 1998-I, та у справі "Чакічі проти Туреччини" (Cakici v. Turkey) [GC], заява N 23657/94, пункт 86, ECHR 1999-IV). За загальним правилом вважається необхідним, щоб особи, які відповідальні за розслідування і здійснюють його, були незалежними від тих, хто причетний до відповідних подій (див., наприклад, рішення у справах "Ґулеч проти Туреччини" (Gulec v. Turkey), пункти 81-82, Reports 1998-IV, та "Оґур проти Туреччини" (Ogur v. Turkey) [ВП], заява N 21594/93, пункти 91-92, ECHR 1999-III). Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні були вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців, доказів експертиз і, в разі потреби, висновків розтину тіла, які надають повну і точну інформацію про тілесні ушкодження, а також результати об`єктивного аналізу медичних висновків, включно з висновками про причину смерті (див., наприклад, рішення у справі «Карабуля проти Румунії» (Carabulea v. Romania), N 45661/99, пункт 130, від 13 липня 2010 року). Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити причину смерті або відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Суд приходить до висновку, що обґрунтування підстав для закриття кримінального провадження, викладене дізнавачем у постанові від 21.08.2023 року, у даному випадку є не логічним та суперечить тим відомостям, які підлягали дослідженню в межах кримінального провадження № 0000494.

Положеннями ч. 5 ст. 110 КПК України передбачено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити, зокрема, зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Слідчий суддя погоджується із особою, яка подала скаргу, і вважає, що постанова про закриття кримінального провадження № 0000494 підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню до СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області для продовження дізнання, при проведенні якого потрібно виконати усі необхідні слідчі дії для повного та об`єктивного встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам.

Щодо статусу пана ОСОБА_3 , який у скарзі просить суд видати йому пам`ятку потерпілого, то матеріали кримінального провадження № 0000494 не містять відомостей щодо визнання останнього потерпілим. Таким чином, суд визнає, що як заявник, тобто особа, за заявою якої внесені відомості до ЄРДР, ОСОБА_3 має право на оскарження постанови дізнавача про закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя не наділений процесуальним законодавством повноваженнями визнавати протиправним рішення дізнавача щодо закриття кримінального провадження.

Відповідно ч. 1 ст. 304 КПК України постанова слідчого може бути оскаржена в десятиденний строк з моменту отримання постанови. Постанову заявник у встановленому порядку не отримував, принаймні докази зворотного в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку, що строки для звернення до суду із вказаною скаргою не пропущені.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 , на постанову про закриття кримінального провадження № 0000494 від 25.10.2020 року задовольнити частково.

Скасувати постанову від 21.08.2023 року СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження № 0000494 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000494повернути до СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали проголошено 25.09.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1