05 січня 2024 року м. Запоріжжя
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який здобув середню спеціальну освіту, неодружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий;
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України,
Слідчий звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив наступне.
09 вересня 2022 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (який був залучений для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки), який користувався номером мобільного телефону НОМЕР_1 , зателефонував ОСОБА_4 за номером НОМЕР_2 та повідомив, що бажає придбати наркотичний засіб. В ході бесіди, ОСОБА_4 реалізовуючи свій умисел, спрямований на збут наркотичного засобу, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи наслідки своїх дій, повідомив що наркотичний засіб можливо придбати при особистій зустрічі у дворі будинку АДРЕСА_2 .
23 червня 2023 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (який був залучений для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки), який користувався номером мобільного телефону НОМЕР_3 , зателефонував ОСОБА_4 за номером НОМЕР_4 та повідомив, що бажає придбати наркотичний засіб. В ході бесіди, ОСОБА_4 реалізовуючи свій умисел, спрямований на збут наркотичного засобу, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи наслідки своїх дій, повідомив що наркотичний засіб можливо придбати при особистій зустрічі у дворі будинку АДРЕСА_2 .
Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що в невстановлений період часу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою збуту наркотичних засобів, обіг яких обмежено, у порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно здійснили придбання, у невстановленому місці за невстановлених обставин та зберігання в обраних ними місцях на території міста Запоріжжя, наркотичний засіб - Метадон, який згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» № 770 від 06.05.2000, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.
12 жовтня 2023 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (який був залучений для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки), який користувався номером мобільного телефону НОМЕР_1 , зателефонував ОСОБА_9 за номером НОМЕР_5 та повідомив, що бажає придбати наркотичний засіб. Після чого, ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_4 за номером НОМЕР_4 та надав вказівку, що необхідно зв`язатися із ОСОБА_8 , оскільки останній його чекає біля магазину, що розташований і дворі будинку №36 по вулиці Миколи Корищенка в місті Запоріжжя, з метою придбання наркотичного засобу. Після вказаних дій, ОСОБА_4 реалізовуючи умисел, спрямований на збут наркотичного засобу, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи наслідки своїх дій, під час телефонної бесіди з ОСОБА_8 , повідомив що наркотичний засіб можливо придбати при особистій зустрічі біля будинку № 36 по вулиці Миколи Корищенка у місті Запоріжжя.
Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що в невстановлений період часу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою збуту наркотичних засобів, обіг яких обмежено, у порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно здійснили придбання, у невстановленому місці за невстановлених обставин та зберігання в обраних ними місцях на території міста Запоріжжя, наркотичний засіб - Метадон, який згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» № 770 від 06.05.2000, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.
25 листопада 2023 року, приблизно о 13 годині 10 хвилин, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (який був залучений для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки), який користувався номером мобільного телефону НОМЕР_1 , зателефонував ОСОБА_10 за номером НОМЕР_6 та повідомив, що бажає придбати наркотичний засіб. Після чого, ОСОБА_9 перебуваючи разом із ОСОБА_10 з номеру НОМЕР_5 зателефонував ОСОБА_8 та спитав, хто телефонував його братові ОСОБА_10 . Після вказаних дій, ОСОБА_9 здійснив телефонний дзвінок ОСОБА_4 та повідомив, що ОСОБА_8 чекає його біля магазину, що розташований у дворі будинку АДРЕСА_2 .
Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що в невстановлений період часу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою збуту наркотичних засобів, обіг яких обмежено, у порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно здійснили придбання, у невстановленому місці за невстановлених обставин та зберігання в обраних ними місцях на території міста Запоріжжя, наркотичний засіб - Метадон, який згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» № 770 від 06.05.2000, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.
Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, знаходячись у невстановленому органом досудового розслідування місці, у невстановлений час та при невстановлених обставинах, незаконно придбали порошкоподібну речовину, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/108-24/222-НЗПРАП від 05 січня 2024 року містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - Метадон, масою 0,211г (в перерахунку на основу), які стали незаконно зберігати у невстановленому органом досудового розслідування місці з метою подальшого збуту до 04 січня 2024 року.
04 січня 2024 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (який був залучений для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки), який користувався номером мобільного телефону НОМЕР_1 , зателефонував ОСОБА_10 за номером НОМЕР_6 та повідомив, що бажає придбати наркотичний засіб. Після чого, ОСОБА_9 в ході телефонної бесіди продиктував номер мобільного телефону НОМЕР_4 належний ОСОБА_4 . Далі, ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що він направляється до під`їзду будинку АДРЕСА_2 , з метою придбання наркотичного засобу.
У подальшому, ОСОБА_4 реалізовуючи умисел, спрямований на збут наркотичного засобу, діючи за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи наслідки своїх дій, приблизно о 12 годині 45 хвилин, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , при особистій зустрічі з ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , з метою збуту, передав із рук в руки порошкоподібну речовину, який згідно висновку експерта №СЕ-19/108-24/222-НЗПРАП від 05 січня 2024 року містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - Метадон, масою 0,211 г (в перерахунку на основу) за грошові кошти у сумі 800 (вісімсот) гривень, які ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 з рук в руки, після чого останній покинув місце вчинення кримінального правопорушення.
04.01.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
05.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
Посилаючись на те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини у справі, впливати н свідків та осіб причетність яких до інкримінованого йому злочину підлягає перевірці, що свідчить про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, слідчий просить обрати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та наполягав його задоволені.
Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник підозрюваного ОСОБА_12 в судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечували, посилаючись на недоведеність існування ризиків, зазначених слідчим у клопотанні, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження та документи, наданні стороною захисту, слідчий суддя встановив наступне.
04.01.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
05.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході розгляду слідим суддею клопотання.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінивши надані стороною обвинувачення докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, щодо ймовірної причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому злочинів.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного, слідчим суддею враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.
У рішенні «Чеботарь проти Молдови» 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.
Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет існування ризиків, слідчий суддя встановив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, передбачені п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують. Так, підозрюваний, з врахуванням тяжкості покарання, яке передбачено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; з урахуванням того, що досудове розслідування перебуває на початковій стадії, він може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.
На виконання вимог ст. 194 КПК України слідчим суддею вивчалась можливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.
Слідчий суддя визнає неможливим застосовувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу жодна особа не виявила наміру поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, на переконання слідчого судді, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також не усунуть ризиків, існування яких встановлено слдічим суддею.
З огляду на зазначене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
При визначені розміру застави, слідчий суддя враховує конкретні обставини інкримінованого діяння, тяжкість кримінального правопорушення, вік та майновий стан підозрюваного, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. На переконання слідчого судді, внесення застави в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 03 березня 2024 року включно.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
-не відлучатись з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
-прибувати до слідчого, прокурора або до суду за вимогою;
-утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення - негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Встановити строк дії даної ухвали до 03 березня 2024 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали складено 08.01.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1