провадження № 1-кс/753/4134/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005082 від 23.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дарницької окружної прокуратури м.Києва звернувся до слідчого судді із клопотанням арешт майна.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає про таке.

У провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005082 від 23.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.12.2023 року приблизно о 13год 20 хв на проїзній частині Бориспільського Шосе на 12км в бік м.Києва водій автомобіля ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 керував автомобілем ЗАЗ Сенс НОМЕР_1 рухався у напрямку м. Києва не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з ТЗ BMW X5 НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок ДТП постраждав водій авто ЗАЗ ОСОБА_4 , та пасажир вказаного автмообіля ОСОБА_6 .

Автомобіль марки «BMWX5»реєстраційний номер КР9999ККідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 праві приватної власності належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що на вказаному автомобілі містяться сліди даної дорожньо-транспортної пригоди.

22.12.2023 автомобіль марки «BMWX5»реєстраційний номер КР9999ККвизнано речовим доказом в рамках даного кримінального провадження.

В ході проведення досудового розслідування може виникнути необхідність у призначення інших експертиз для проведення яких потрібно надати експертам зазначений транспортний засіб.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речового доказу.

Прокурор в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, звернувся до слідчого судді із заявою про розгляд поданого ним клопотання без його участі із його підтриманням.

Положення статті 172 КПК України передбачає обов`язкову участь в судовому засіданні автора клопотання. Проте механізму забезпечення явки такої особи, якщо вона з певних причин не прибула, кримінальний процесуальний закон не встановлює, й дії слідчого судді в цьому разі не регламентує, й, зважаючи на подане автором клопотання про його розгляд без його участі із його підтриманням, слідчий суддя визнав за можливий розгляд поданого колотання без його автора.

Власник майна в судове засідання не з`явився, належним чином за місцем знаходженням його майна повідомлявся судом про час та місце його проведення рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судвої влади (суду), його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання, що узгоджується із ч. 1 ст. 172 КПК України.

Так, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).

Вивчивши клопотання, його обґрунтування, матеріали, які додані до такого клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В силу ст.16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Сукупність наведених норм кримінального провадження, їх внутрішній, змістовний зв`язок між собою свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Отже, слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, має запобігти зловживанню стороною обвинувачення її повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини першої та пункту 7 частини другої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім іншого, арешт майна.

Власникові, відповідно до ст.317 ЦК України, належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 41 Конституції України закріплює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Отже, накладення арешту на об`єкт права власності є позбавленням його власника можливості на власний розсуд розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Практичне застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що обмеження права будь-якої особи (фізичної або юридичної) розпорядження належним їй майном без достатніх підстав є протиправним.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до частин сьомої та восьмої статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, перелік і види майна, що належить арештувати (частини перша та друга статті 171 КПК).

Відповідно до частини першої статті 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З огляду на вказані процесуальні норми, завдання арешту, визначеного КПК України, змісту поданого клопотання, яке не мітить обґрунтованих доводів про необхідність такого арешту, а також за відсутності обґрунтування про наявність ризиків, що є визначальними для вирішення слідчим суддею згідно ч.1, ч.2 ст. 173 КПК України поданого клопотання, у його задоволенні необхідно відмовити.

Слід враховувати, що доведеність автором клопотання необхідності арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу згідно ч.1, ч.2 ст. 173 КПК України, мають істотне значення для забезпечення гарантій власника щодо його майна.

Слідчий суддя, зважаючи на його повноваження здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та з підстав необгрунованості поданого клопотання, не вправі допустити незаконне обмеження права власника на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції (справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

З огляду на подане клопотання, слідчий суддя зазначає, що лише саме посилання на фабулу правопорушення (злочину) із цитуванням норм процесуального закону, не свідчить про його обгрунтування, адже згідно чинного кримінального процесуального законодавства України тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження, а тому вони мають обґрунтувати необхідність застосування заходів його забезпечення, натомість обов`язку по доказуванню (обґрунтуванню) якого у даному клопотанні прокурором не досягнуто.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 131, 170, 171, 172, 173, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У клопотанні прокурора Дарницької окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005082 від 23.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - відмовити.

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів дня проголошення, а особами, без виклику яких постановлено ухвалу, протягом того ж строку з дня отримання її копії.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: