Справа № 204/8581/23
Провадження № 1-кп/204/1064/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001045 від 05.11.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Балаклія Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період, на посаді начальника продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 , у військову званні майор, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, майор ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 13, 16, 17, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України (зокрема положень ст. 3 про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю) та законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів начальників, беззастережно, неухильно, точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, бути взірцем належної поведінки, виконуючи службові обов`язки, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших військовослужбовців, не вживати під час проходження військової служби наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків в військової служби.

Відповідно до ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися всіх порядків і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Застосування зброї допускається лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці мають право застосовувати зброю для захисту свого здоров`я і життя, здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо; для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб; для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, а також для звільнення цих об`єктів у разі захоплення; у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу. Застосуванню зброї повинно передувати попередження про намір застосувати зброю і постріл у гору. У разі застосування і використання зброї військовослужбовець зобов`язаний вжити всіх заходів для того, щоб не було завдано шкоди стороннім особам.

Згідно з п. 2.5 Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин, затвердженого начальником Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України від 1 квітня 2009 року № 44 військовослужбовець зобов`язаний дотримуватись вимог безпеки при поводженні зі зброєю щодо заборони її направлення у будь-якому випадку на людей.

Відповідно до п. 14 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України під час видачі стрілецької зброї та боєприпасів військовослужбовцям командир (керівник, начальник) зобов`язаний нагадати їм порядок поводження зі стрілецькою зброєю та боєприпасами, зокрема щодо заборон під час поводження зі стрілецькою зброєю безпідставно спрямовувати зброю у бік людей, тварин, транспорту, будинків, інших будівель, споруд; тримати палець на спусковому гачку без необхідності.

Разом з цим майор ОСОБА_5 , неналежно виконуючи свої обов`язки через несумлінне ставлення до них, допустив порушення вищевказаних вимог законодавства та вчинив злочин за наступних обставин.

З 2022 року для забезпечення виконання завдань за призначенням підрозділи військової частини НОМЕР_2 передислоковані на територію Донецької області та розташувались в районі населеного пункту АДРЕСА_3 .

05 листопада 2022 року майор ОСОБА_5 та солдат ОСОБА_6 перебували за місцем тимчасової дислокації речової служби тилу логістики військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 .

Того ж дня, приблизно о 02 годині 50 хвилин солдат ОСОБА_6 заступив на чергування на ТПУ, та перебував у кімнаті речової служби у будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де в той час знаходився майор ОСОБА_5 та тримав при собі закріплену за ним вогнепальну нарізну зброю 9 мм пістолет АПС № НОМЕР_3 .

Після, чого майор ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, і проходячи її на посаді начальника речової служби тилу логістики військової частини НОМЕР_2 , перебуваючи у місці тимчасової дислокації речової служби тилу логістики військово частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , діючи зі злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, хоча повинен був і міг їх передбачити, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 13, 16, 21, 22, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст.ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, п. 3.3.1 Вимог безпеки під час проведення навчань і занять з бойової підготовки, розроблених відділом забезпечення підготовки Сухопутних військ управління бойової підготовки Сухопутних військ Збройних Сил України у 2006 році, п. 2.5 Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин, затвердженого начальником Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України від 1 квітня 2009 року № 44, п. 14 наказу Міністра оборони №359 від 29.06.2005 «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», тримаючи закріплену за ним вогнепальну нарізну зброю 9 мм пістолет АПС № НОМЕР_3 в правій руці, імітуючи ведення стрілецького бою, без мети умисного заподіяння тілесних ушкоджень або смерті іншій людині, порушив правила поводження зі зброєю, а саме: зняв запобіжник з положення «запобігання» у випадку, не пов`язаному зі стрільбою, тримав палець на спусковому гачку без необхідності, безпідставно спрямовував зброю у бік людей після чого безпідставно та протиправно здійснив неконтрольований постріл чергою з ввіреного йому для службового користування 9 мм пістолету АПС № НОМЕР_3 у бік військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, електрика-дизеліста 1 польової лазні взводу забезпечення командного пункту батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , солдата ОСОБА_6 , який перебував навпроти нього, внаслідок чого одна з куль влучила в останнього, що призвело до отримання ним вогнепального кульового сліпого поранення лівого плеча з вхідною раною по зовнішній поверхні в середній третині, з відкритим вогнепальним переломом лівої плечової кістки зі зміщенням уламків та розвитком в посттравматичному періоду нейропатії лівого плечового сплетіння з помірним парезом лівої кістки, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України, порушення правил поводження зі зброєю, якщо це заподіяло потерпілому тілесні ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним, прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 в м.Дніпро 24 травня 2023 року, з додержанням наступних вимог.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 414 КК України.

Із змісту угоди вбачається, що ОСОБА_5 зобов`язався під час судового розгляду в повному обсязі беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Також сторонами угоди визначено та узгоджене покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.414 КК України. Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, який є раніше не судимою особою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, низки обставин, які пом`якшують покарання, таких як щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відшкодування завданої шкоди, сторони погодили, що ОСОБА_5 повинен понести покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням у доход держави двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення.

Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, положення ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно угоди про визнання винуватості зобов`язання він в змозі реально; свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме дій, які виразились у порушенні правил поводження зі зброєю, що заподіло потерпілому тілесні ушкодження, визнав та пояснив про вчинення ним кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статей 468-469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним правам інтересам або правам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 23.05.2023 року потерпілий ОСОБА_6 надав письмову заяву на укладення прокурором угоди про визнання винуватості. Згідно заяви претензій матеріального та морального характеру потерпілий до обвинуваченого немає, шкода відшкодована у повному обсязі. Просить розгляд кримінального провадження провести без його участі в судовому засіданні.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просила затвердити вказану угоду, призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Захисники ОСОБА_4 вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, у судовому засіданні просив затвердити вказану угоду та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Ураховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні факт вчинення ОСОБА_5 порушення правил поводження зі зброєю, якщо це заподіло потерпілому тілесні ушкодження, що правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 414 КК України, та доходить висновку, що останньому слід призначити міру покарання, узгоджену сторонами про визнання винуватості.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України та вважає необхідним речові докази: пістолет АПС № НОМЕР_3 , п`ят магазинів з маркуванням «АГ 162-5», «ЯТ 155-5», «500-3», «НЯ 1850-1», «1170-4», дев`яносто вісім патронів калібром 9мм з маркуванням «10 90», один патрон з маркуванням «279 02» - залишити в розпорядженні військової частини НОМЕР_2 ; два пластикових стакана, два фрагменти кулі калібром 9 мм, дві гільзи із пошкодженим капсулем з маркуванням «1090» - знищити.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи зброї № СЕ-19/104-22/35961-БЛ від 18.11.2022 у розмірі 4153, 16 гривень.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 травня 2023 року, укладену між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24 травня 2023 року, у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням у доход держави двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення засудженого.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази: пістолет АПС № НОМЕР_3 , п`ят магазинів з маркуванням «АГ 162-5», «ЯТ 155-5», «500-3», «НЯ 1850-1», «1170-4», дев`яносто вісім патронів калібром 9мм з маркуванням «10 90», один патрон з маркуванням «279 02» - залишити в розпорядженні військової частини НОМЕР_2 ; два пластикових стакана, два фрагменти кулі калібром 9 мм, дві гільзи із пошкодженим капсулем з маркуванням «1090» - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь державного бюджету витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи зброї № СЕ-19/104-22/35961-БЛ від 18.11.2022 у розмірі 4153, 16 гривень

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1