Справа № 461/6941/23
Провадження № 1-кс/461/6225/23
УХВАЛА
06.11.2023 року м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у користуванні та власності підозрюваного ОСОБА_5 з метою виконання завдань кримінального провадження.
Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки у клопотанні просить суд проводити розгляд справи про накладення арешту на майно у його відсутності та у відсутності прокурора, а також без виклику власника майна. Клопотання підтримує та просить суд таке задоволити.
З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в середині червня 2023 року, ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_5 з метою отримання допомоги щодо виїзду за межі території України на законних підставах, після чого у ОСОБА_5 виник умисел на сприяння в організації незаконного переправлення ОСОБА_6 через держаний кордон України та незаконне збагачення шляхом отримання від останнього грошових коштів у сумі 7 000 доларів США за вчинення таких протиправних дій. При цьому, ОСОБА_5 усвідомлював, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-IX від 21.04.2022, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється.
У подальшому ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, у період після розмови з ОСОБА_6 , що відбулась в середині червня 2023 року, розробив план незаконного переправлення ОСОБА_6 через держаний кордон України, згідно з яким, ОСОБА_5 , повинен отримати від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 7 000 доларів США за свої незаконні послуги, а саме переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України до Республіки Польща поза пунктами прикордонного пропуску.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_5 , 05.07.2023, приблизно о 19:30 годині, перебуваючи на автостанції за адресою: Львівська область, Самбірський район, м. Старий Самбір, вулиця Лева Галицького, 1, під час зустрічі з ОСОБА_6 повідомив йому про те, що він разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами зможе переправити його через державний кордон України до Республіки Польща поза пунктами прикордонного пропуску, а саме через лісову місцевість за грошову винагороду в сумі 7 000 доларів США.
Так, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 27.07.2023, приблизно о 21:30 годин, перебуваючи на автостанції за адресою: Львівська область, Самбірський район, м. Старий Самбір, вулиця Лева Галицького, 1, під час зустрічі з ОСОБА_6 повідомив йому про те, щоб він очікував, так як у нього з невстановленими досудовим розслідуванням особами, котрі сприятимуть перетину через державний кордон України на разі відсутній зв`язок.
Так, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 24.08.2023, приблизно о 19:30 годин, перебуваючи на автостанції за адресою: Львівська область, Самбірський район, м. Старий Самбір, вулиця Лева Галицького, 1, під час зустрічі з ОСОБА_6 повідомив йому про те, що виникли труднощі з його переправленням через державний кордон України, а саме службові особи прикордонної служби встановили по всій прикордонній смузі камери відео спостереження та щоб уникнути попадання на камеру він з невстановленим досудовим розслідуванням особами розглядають варіант проведення ОСОБА_6 через державний кордон України до Республіки Польща поза пунктами прикордонного пропуску у туманну погоду. Разом з цим, ОСОБА_5 , надавав поради ОСОБА_6 як себе поводити та під якою легендою він має знаходитися в прикордонній зоні.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_5 , 28.10.2023, приблизно о 12:20 годин, перебуваючи поблизу автостанції за адресою: Львівська область, Самбірський район, м. Старий Самбір, вулиця Лева Галицького, 1, під час зустрічі з ОСОБА_6 запропонував йому за грошову винагороду 10 000 доларів США переправлення через державний кордон України до країни Європейського союзу поза пунктами прикордонного пропуску через ділянку кордону з Республікою Молдова та по прибуттю в Республіку Молдова його поселять в готель, де ОСОБА_6 повинен очікувати декілька днів після чого йому поставлять відповідні штампи в паспорті громадянина України для виїзду закордон.
У подальшому, 28.10.2023, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 під час телефонної розмови з ОСОБА_6 повідомив останньому, про те, що грошові кошти для переправлення його через державний кордон України необхідно надати найближчим часом, так як невстановлені досудовим розслідуванням особи, які сприятимуть перетину через державний кордон України їх очікують. Окрім цього, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , щоб він відправив йому через додаток «Viber» фотографію свого паспорта громадянина України для виїзду за кордон.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_5 , 02.11.2023, приблизно о 15 годині, перебуваючи поблизу автостанції за адресою: Львівська область, Самбірський район, м. Старий Самбір, вулиця Лева Галицького, 1, під час зустрічі з ОСОБА_6 повідомив йому про те, що необхідно надати першу частину грошових коштів у розмірі 5 000 доларів США, як аванс для гарантії його намірів здійснити процедуру перетину через державний кордон України.
У подальшому ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, 04.11.2023, приблизно о 15:20 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , отримав від ОСОБА_6 50 несправжніх ідентифікованих купюр номіналом по 100 доларів США кожна, які імітують автентичні грошові кошти, в загальній сумі 5 000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 180 685 гривень, після чого злочинна діяльність ОСОБА_5 була припинена правоохоронними органами.
05 листопада 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Старий Самбір Старосамбірського району Львівської області, громадянину України, українцю, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру в сприянні незаконного переправлення особи через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, вчиненого з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Санкція ч.3 ст.332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладено на нерухоме майно і рухоме майно, гроші, які перебувають у власності підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 на праві приватної власності належить:
-2/3 частки квартири загальної площі 50,9 кв. м., що за адресою: АДРЕСА_2 ;
-квартира загальною площею 47,6 кв. м., що за адресою: АДРЕСА_3 ;
-будинок загальною площею 97,2 кв. м., що за адресою: АДРЕСА_1 ;
-будинок загальною площею 115,2 кв. м., що за адресою: АДРЕСА_1 .
Окрім цього, ОСОБА_5 належить автомобіль марки «Toyota Avensis» 2012 року випуску з д.н.з. НОМЕР_1 VIN-код: НОМЕР_2 .
За ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Слідчим доведено, що метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження, зокрема застосування можливої конфіскації майна. Оскільки, ОСОБА_5 в разі визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке відповідно до ч. 6 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, та за яке загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.
Арешт вище вказане майно, як тимчасово вилученого майна є розумним та співрозмірним обмеженням права власності щодо виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.
Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження та розпорядження, може привести до настання наслідків, які перешкоджатимуть застосувати конфіскацію майна.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
-2/3 частки квартири загальної площі 50,9 кв. м., що за адресою: АДРЕСА_2 ;
-квартиру загальною площею 47,6 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 ;
-будинок загальною площею 97,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 ;
-будинок загальною площею 115,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 ;
-автомобіль марки «Toyota Avensis» 2012 року випуску з д.н.з. НОМЕР_1 VIN-код: НОМЕР_2 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1