Провадження № 11-сс/4823/83/24 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові, в режимі відеоконференції, в порядку апеляційного розгляду матеріали судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 01.01.2024 року, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 31 січня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

його захисника-адвоката ОСОБА_8

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 31 січня 2024 року, з урахування ухвали суду від 31.01.2024 року про виправлення описки, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово, з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 30 березня 2024 року.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, мету застосування запобіжного заходу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Також слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, раніше не судимий, даних про перебування на обліку у лікаря нарколога та психіатра не має, є інвалідом 2 групи з дитинства, яка встановлена безстроково, хворіє на тяжку хворобу гемофілію, за місцем проживання з боку громади до нього зауважень немає, проживає разом з матір`ю пенсіонеркою, яка у 2023 році перенесла інсульт, вину у скоєному визнає повністю, готовий співпрацювати зі слідством.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є недостатнім для реального запобігання можливим спробам ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, зокрема, на свідка ОСОБА_9 , який залучався для проведення оперативної закупки, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох тяжких злочинів, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України, за одне з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна, що може стати підставою для переховування від суду.

Посилаючись на визначені законодавством обмеження обігу наркотичних засобів та психотропних речовин та території України, які не завадили підозрюваному вчиняти протиправні діяння, то на думку апелянта відсутні підстави вважати, що проста заборона спілкування ОСОБА_7 зі свідком виключить можливість незаконного впливу на останніх.

Також слідчий суддя постався на те, що підозрюваний вину визнав повністю та готовий співпрацювати зі слідством, проте згідно протоколу допиту підозрюваного він відмовився надавати показання на підставі ст. 63 Конституції України.

Досудовим слідством на даний час не встановлено джерела придбання ОСОБА_7 наркотичних засобів, зважаючи на особу підозрюваного, висновки слідчого судді про обрання запобіжного захожу у виді домашнього арешту є помилковими.

ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, на теперішній час не встановлено каналів отримання ним наркотичних засобів, тому залишаючись на волі він може продовжити свою злочинну діяльність.

Наявність у підозрюваного ІІ групи інвалідності, яка встановлена безстроково, не перешкодила йому вчиняти дані корисливі злочини.

Звертає увагу, що на даний час не встановлено всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема, можливих спільників вчинення кримінального правопорушення, джерела придбання наркотичних засобів та шляхи їх реалізації, отримані доходи від злочинної діяльності.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник-адвокат ОСОБА_8 просив рішення суду залишити без змін, а апеляцій скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення та вважали рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити, слідчого, який вказував на існування заявлених ризиків, дослідивши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Так, апеляційним судом встановлено, що СВ ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000004 від 01.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

29.01.2024 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 30.01.2024 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Зі змісту ст. 183 КПК України вбачається, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 встановив існування обґрунтованої підозри, що підтверджується на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні і досліджених в судовому засіданні, і слушно зазначив про існування ризиків, заявлених у клопотанні.

Разом з тим, слідчим суддею вірно встановлено, що прокурором не було доведено наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також слідчим суддею обґрунтовано враховано те, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, раніше не судимий, є інвалідом 2 групи з дитинства, яка встановлена безстроково, хворіє на тяжку хворобу, проживає разом з матір`ю, яка являється пенсіонеркою та у 2023 році перенесла інсульт, засуджує свою поведінку, готовий співпрацювати зі слідством.

Як встановлено колегією суддів, ОСОБА_7 особисто (в режимі відеоконференції) з`явився у судове засідання апеляційного суду, у матеріалах провадження відсутні відомості про порушення ним умов обраного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту чи ухилення від проведення слідчих, процесуальних дій після застосування відносно нього даного запобіжного заходу. Такі обставини у повній мірі спростовують доводи прокурора про неможливість забезпечити дотримання підозрюваним покладених на нього обов`язків через застосування іншого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

За таких обставин, враховуючи дані про особу підозрюваного та його процесуальну поведінку, слідчий суддя вірно дійшов висновку про можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді справи в суді, які б стали підставою для скасування ухваленого судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 31 січня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4