Провадження № 1-кс/686/1149/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хмельницькому скаргу ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 07.04.2023 про закриття кримінального провадження № 0002958 від 09.12.2022, відомості у якому внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2024 ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_3 , в якій просила скасувати постанову слідчого ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0002958 від 09.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування доводів скарги зазначила, що проведене досудове розслідування є неповним, висновок слідчого передчасним, оскільки слідчим не у повній мірі виконано слідчі та процесуальні дії для встановлення факту вчинення кримінального правопорушення та отримання доказів.

Зазначає, що автотехнічна експертиза була проведена недосконало, оскільки не було досліджено частини дорожнього полотна та не надано оцінки його стану, не вказано підтвердження технічної неможливості попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування із зупинкою автомобіля до смуги руху пішохода.

Також уважає, що слідчим не проведено дослідження технічного стану транспортного засобу та не враховані положення п. 1,5, 1.10, 2.3, 4.7, 4.14, 4.16 ПДР.

Окрім того, у постанові не зазначено змісту протоколу огляду місця події.

Указує, що згідно правової позиції ВС, викладеної у постанові № 751/4821/17 від 04.12.2019, вимога п. 18.1 ПДР передбачає, що на нерегульованих пішохідних переходах пішоходи мають перевагу в русі перед транспортними засобами з моменту, коли вони ступили на перехід. Для виконання вимоги цього пункту водій транспортного засобу обов`язково повинен своїм маневром показати пішоходам, що він дає дорогу, тобто знизити швидкість, якщо цього достатньо для того, щоб дати дорогу або зупинитися. А тому порушення водієм ОСОБА_6 п. 18.1 ПДР знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням ДТП та її наслідками у вигляді спричинення потерпілій тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Скаржниця у судовому засіданні вимоги скарги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Слідчий у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги з тих підстав, що у діях водія ОСОБА_6 не вбачається порушень п. 18.1 ПДР, які б знаходилися у причинному зв`язку із ДТП. Просив відмовити у задоволенні скарги та залишити в силі постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Встановлено, що оскаржувана постанова слідчого була прийнята 07 квітня 2023 року. Вказану постанову скаржниця отримала 17 січня 2024 року та до суду звернулася 29.01.2024.

При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи (ч. 7 ст. 116 КПК України).

За таких обставин вважаю, що строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження скаржницею не пропущений, оскільки після фактичного отримання нею її копії скаржниця зі скаргою до суду звернулася у встановлені законом строки на наступний робочий день після 27.01.2024, який є неробочим та на який припадало закінчення десятиденного строку, встановленого законом на оскарження постанови слідчого.

Заслухавши думку скаржниці, дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0002958, вважаю, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Ст.91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст.92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів відповідно до ст. 2, 284 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002958 від 09.12.2022, відомості у якому внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, викладений у витягу з ЄРДР, свідчить про те, що 08.12.2022 близько 16:00 год. в м. Хмельницькому поблизу буд. № 2/3 по вул. Січових Стрільців, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Січових Стрільців у напрямку вул. Стракостянтинівське шосе від вул. П. Мирного, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , яка переходила проїзну частину вул. Січових Стрільців по нерегульованому пішохідному переходу з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у виді перелому лівої гомілки та госпіталізована.

В мотивувальній частині постанови слідчий зазначає про відсутність у діях водія автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

З такими висновками слідчого у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження слідчий суддя погоджується у зв`язку із тим, що прийняте рішення є правильним, зміст постанови відповідає фактичним обставинам, які встановлені матеріалами провадження та всебічно, повно і об`єктивно були досліджені слідчим.

У межах даного кримінального провадження 30.01.2023 була допитана як потерпіла ОСОБА_3 , яка пояснила, що 08.12.2022 близько 16 год. 30 хв. під час руху по тротуару вул. Січових Стрільців у неї виникла необхідність перейти проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу зі сторони ТЦ «Агора» в напрямку магазину АТБ. Підійшовши до нерегульованого пішохідного переходу та побачивши, що автомобілів з правої та лівої сторони немає, почала перетинати проїзну частину по дорожній розмітці нерегульованого пішохідного переходу в темпі спокійної ходи. Пройшовши майже повністю по нерегульованому пішохідному переходу, ОСОБА_3 почула, як зі сторони вулиці, де вона почала перетинати проїзну частину, її кличуть, зупинилася та повернулася в напрямку голосу, після чого нічого не пам`ятає.

14.12.2022 слідчим було складено постанову про зняття показань з технічних приладів та засобів, шо мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису з камери відеоспостереження, яка розташована на фасаді приміщення магазину № 253 ТОВ «АТБ-Маркет» в період з 15.50 год. до 16.10 год. 08.12.2022.

У той же день, 14.12.2022 слідчим було вилучено відеозапис з камери відеоспостереження, яка розташована на фасаді приміщення магазину № 253 ТОВ «АТБ-Маркет» в період з 15.50 год. до 16.10 год. 08.12.2022 та скопійовано його на оптичний носій інформації, що зафіксовано у протоколі зняття показань технічних приладів та технічних засобів, шо мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису.

Зазначений оптичний диск із відеозаписом було слідчим оглянуто 14.12.2022 та у відповідному протоколі слідчої дії зафіксовано рух пішохода ОСОБА_3 по нерегульованому пішохідному переходу по вул. Січових Стрільців. Так, о 16:04:46 в поле зору камери відеоспостереження попадає автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 та в цей час пішохід ОСОБА_3 продовжує рухатися по горизонтальній дорожній розмітці нерегульованого пішохідного переходу. О 16:04:48 вказується момент, коли пішохід ОСОБА_3 зупиняється на горизонтальній дорожній розмітці нерегульованого пішохідного переходу та починає розворот в зворотному напрямку. О 16:04:49 вказується момент, коли пішохід ОСОБА_3 почала рух в зворотному напрямку в темпі спокійного бігу. У той же час - 16:04:49, зафіксовано момент наїзду автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_3 , від чого остання падає.

Даний оптичний носій інформації DVD-R диск з відеозаписом з камери спостереження постановою слідчого від 14.12.2022 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0002958.

10.01.2023 слідчим було призначено судову фототехнічну експертизу, на вирішення поставлені наступні запитання:

-прохання зробити розкадрування відеозапису «Сh2_5224», який міститься на оптичному носії інформації DVD-R диску з 16:04:35 год. по 16:04:55 год. 08.12.2022;

-зазначити кількість кадрів в секундах на відеозаписі;

-указати, скільки часу пішохід рухався по нерегульованому пішохідному переходу проїзної частини з моменту вступу на нерегульований пішохідний перехід до моменту наїзду;

-указати, скільки часу проходить з моменту зміни напрямку руху пішохода, який рухався по нерегульованому пішохідному переходу, до моменту наїзду;

-визначити, з якою швидкістю рухався автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до відеозапису «Сh2_5224», враховуючи те, що колісна база автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 становить 2700 мм.

17.03.2023 отримано висновок експерта №СЕ 19/123-23/503-ФП, згідно якого: виконано розкадровку відеозапису у відеофайлі «Сh2_5224» з 16 год 04 хв 35 с по 16 год 04 хв 55 с. Отримані файли розкадрування - 519 графічних файлів з розширенням jpg, які збережено. Середня частота кадрів становить 25 кадрів у секунду. Відповідно до відеозапису у відеофайлі «Сh2_5224», час з моменту вступу пішохода ОСОБА_3 на нерегульований пішохідний перехід проїзної частини до моменту первинного контакту при наїзді автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 на пішохода складає 3,24 ± 0,08 с. Водночас, час з моменту вступу пішохода ОСОБА_3 на нерегульований пішохідний перехід проїзної частини в зворотному напрямку до моменту первинного контакту при наїзді автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 на пішохода складає 0,8 ± 0,08 с. Відповідно до наданого нa експертизу відеозапису відеофайлу «Сh2_5224», швидкість автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 на 16 год 04 хв 49 с становила 40,5±1.62 км/год.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №199 від 14.03.2023 у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження, які в сукупності за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

На підставі постанови слідчого від 12.12.2022 було призначено експертизу технічного стану транспортного засобу та отримано висновок експерта №СЕ 19/123-22/10676-ІТ від 16.12.2022, відповідно до якого на момент огляду робоча гальмова система автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 перебувала в працездатному стані та виконувала свої конструктивні функції, зберігаючи значення вихідних параметрів, а саме значення усталеного сповільнення, в межах, заданих нормативно-технічною документацією. Ознак, які б свідчили про непрацездатність чи відмову досліджуваної системи, як на момент огляду і до моменту дорожньо-транспортної пригоди, не встановлено.

Постановою слідчого від 28.03.2023 у кримінальному провадженні було призначено судову автотехнічну експертизу та 30.03.2023 отримано висновок експерта №СЕ-19/102-23/5998-ІТ, за змістом якого слідує, що в заданий дорожній обстановці дії водія автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 з технічної точки зору повинні були регламентуватися п. 18.1 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування з зупинкою автомобіля до смуги руху пішохода. У діях водія автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 не вбачається невідповідностей вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору могли перебувати у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому слід звернути увагу на дослідницьку частину висновку експерта, де експертом зупинний шлях автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 при швидкості руху 40 км/год визначено величиною 20,4?20,7?25,7?25,9 м.

Тоді як згідно п. 8 вихідних даних постанови про призначення вказаної експертизи, небезпека для руху водія автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 виникає з моменту зміни напрямку руху пішохода по нерегульованому пішохідному переходу.

Порівнюючи величину віддалення автомобіля «Volkswagen Passat» від місця наїзду у момент виникнення небезпеки для руху, яка за розрахунком експерта становить 9 м. з величиною зупинного шляху автомобіля в умовах місця події (20,4?20,7?25,7?25,9 м), експерт висновує, що водій автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом застосування термінового гальмування, з зупинкою автомобіля до смуги руху пішохода шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України.

Підстави уважати, що висновки експертизи №СЕ 19/123-23/503-ФП від 17.03.2023 та №СЕ-19/102-23/5998-ІТ від 30.03.2023 є неповними, неясними або ж необ`єктивними, у слідчого судді відсутні.

У зв`язку із наведенням експертом мотивувань своїх висновків, які ґрунтуються на об`єктивно встановлених досудовим розслідуванням обставинах та математичних розрахунках, посилання скаржниці на те, що експертом не вказано підтвердження технічної неможливості попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування із зупинкою автомобіля до смуги руху пішохода є неспроможними та відхиляються слідчим суддею.

Досудове розслідування цього кримінального провадження проводилося за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України, диспозиція якої передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

За нормативним визначенням об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, складається з: порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, суспільно небезпечних наслідків, причинного зв`язку між порушенням і наслідками. Відсутність хоча б одного з елементів об`єктивної сторони виключає можливість притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При виявленні причинного зв`язку необхідно враховувати як дії (бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом, так і неналежне (у тому числі невинне) поводження інших учасників руху (тобто й пішохода), що також може виключити відповідальність водія. Про це звернуто увагу у постанові ВС у справі № 130/720/17 від 24 березня 2020 року.

Крім того, при вирішенні питання про причинний зв`язок ураховується наявність у водія технічної можливості уникнути шкідливого наслідку. Якщо такої можливості не було і встановлено, що аварійну ситуацію викликано не ним, то відповідальність водія виключається. У випадку, коли вказану ситуацію було створено самим водієм-порушником, відсутність технічної можливості уникнути шкідливих наслідків юридичного значення не має.

Відповідно до п. 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

П. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

У матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б підтверджували порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.18.1 ПДР, а обрана водієм швидкість руху 40 км/год., яка визначена експертним шляхом із наведенням відповідних розрахунків, про що зазначено у висновку №СЕ 19/123-23/503-ФП від 17.03.2023, відповідала вимогам ПДР.

Водночас, у даному випадку слід врахувати і неналежне поводження пішохода ОСОБА_3 , яка, майже завершивши перехід проїзної частини нерегульованого пішохідного переходу, розвернулася в зворотному напрямку та почала рух в темпі спокійного бігу, що зафіксовано протоколом огляду від 14.12.2022 та висновком експертизи №СЕ 19/123-22/503-ФП від 17.03.2023, не виконавши, таким чином, обов`язку, передбаченого пп. а, б п. 4.1, який полягає в забороні виходу на проїзну частину, попередньо не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, та в забороні раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.

Посилання скаржниці на правову позицію ВС, викладену у постанові № 751/4821/17 від 04.12.2019 є нерелевантним у даній ситуації у зв`язку із наступним.

У наведеній скаржницею постанові досліджувалися обставини скоєння водієм автомобіля адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, яке полягало у тому, що останній, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходився пішохід, не зменшив швидкості і не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу, чим порушив вимоги пункту 18.1 ПДР України.

У зазначеному судовому рішенні указано, що вимога п. 18.1 ПДР передбачає, що на нерегульованих пішохідних переходах пішоходи мають перевагу в русі перед транспортними засобами з моменту, коли вони ступили на перехід. Для виконання вимоги п. 18.1 ПДР водій транспортного засобу обов`язково повинен своїм маневром показати пішоходам, що він дає дорогу, тобто знизити швидкість, якщо цього достатньо для того, щоб дати дорогу або зупинитися. Забороняється здійснювати об`їзд пішохода, який перебуває на пішохідному переході незалежно від відстані між ним і транспортним засобом, а також збільшувати швидкість з метою «проскочити» перед пішоходом, який ступив на нерегульований пішохідний перехід. Таким чином, водій повинен врахувати можливі маневри пішохода на пішохідному переході (пішохід може зупинитися, передбачаючи небезпеку, побігти або уповільнити хід) і спрогнозувати можливий розвиток ситуації: якщо ймовірно, що шляхи руху пішохода (незалежно від того, як він рухається) і транспортного засобу можуть перетнутися на переході, - уникнути такої ситуації, тобто дати дорогу пішоходу.

Однак, у даному кримінальному провадженні було встановлено, що пішохід ОСОБА_3 , майже повністю пройшовши по нерегульованому пішохідному переходу та дійшовши його краю, таким чином завершивши виконання маневру, а не розпочавши його (про що йдеться у постанові ВС № 751/4821/17 від 04.12.2019, на яку посилається скаржниця), почала рух в зворотному напрямку в темпі спокійного бігу та тоді і відбувся наїзд автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_3 . Досудовим розслідуванням доведено належними та допустимими доказами, що у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування з зупинкою автомобіля до смуги руху пішохода та у його діях не вбачається невідповідностей вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, могли перебувати у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди. Будь-яких дій, спрямованих на об`їзд пішохода, який перебуває на пішохідному переході, збільшення швидкості з метою «проскочити» перед пішоходом, який ступив на нерегульований пішохідний перехід, водій автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 не здійснював, а спрогнозувати варіант перетину шляху його автомобіля та пішохода не міг з огляду на поведінку пішохода, яка різко змінила напрямок і темп свого руху, що доведено експертним шляхом.

Відповідно до положень ст.283 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування.

Норма п.2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх зібраних та перевірених доказів.

Дослідженими матеріалами кримінального провадження встановлено, що водій автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода і тим самим уникнути наїзд на пішохода ОСОБА_3 .

Викладені обставини виключають наявність в діях ОСОБА_6 ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із відсутністю у її діях порушень правил безпеки дорожнього руху, які б, з технічної точки зору, могли перебувати у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

Слідча суддя критично оцінює посилання представника скаржниці у скарзі на те, що автотехнічна експертиза була проведена недосконало, оскільки не було досліджено частини дорожнього полотна та не надано оцінки його стану у зв`язку із наступним.

Дослідження частини дорожнього полотна та оцінка його стану не є завданнями автотехнічної експертизи. Так, основні завдання автотехнічної експертизи визначені п. 1 розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерством юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 та ними є: установлення несправностей транспортного засобу, які загрожували безпеці руху, причин їх утворення та часу виникнення, можливості виявлення несправності звичайно застосованими методами контролю за технічним станом транспортного засобу; визначення механізму впливу несправності на виникнення та розвиток пригоди; установлення механізму ДТП та її елементів: швидкості руху (за наявності слідів гальмування та за пошкодженнями), гальмового та зупинного шляхів, траєкторії руху, відстані, пройденої транспортним засобом за певні проміжки часу, та інших просторово-динамічних характеристик пригоди; установлення відповідності дій водія транспортного засобу у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, наявності у водія технічної можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам Правил дорожнього руху, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та ДТП.

До того ж, стан дорожнього полотна враховувався при проведенні автотехнічної експертизи у контексті вихідних даних, які встановлені досудовим розслідуванням на час призначення експертизи. Зокрема, слідчим у постанові про призначення експертизи зазначалося, що дорожнє покриття у момент ДТП було мокрим, асфальтобетонним, а також указані основні параметри дороги.

Недоліки резолютивної частини постанови слідчого, зокрема не зазначення у діях якої саме особи відсутній склад кримінального правопорушення на законність постанови слідчого у даному конкретному випадку не впливає, оскільки із її змісту убачається, що слідчий конкретно зазначив, що ознаки складу кримінального правопорушення відсутні у діях водія автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 .

Решту доводів скаржника суд також відхиляє як неспроможні.

Так, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення" (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що вона є вмотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зібраним доказам була надана об`єктивна юридична оцінка та прийнято обґрунтоване та мотивоване процесуальне рішення.

Враховуючи вищевказані обставини у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що складена слідчим ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 постанова від 07.04.2023 про закриття кримінального провадження №0002958 від 09.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України є мотивованою та обґрунтованою, а тому враховуючи відсутність підстав для її скасування, вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.2, 55, 60, 303 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_5 , поданої в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 07.04.2023 про закриття кримінального провадження № 0002958 від 09.12.2022, відомості у якому внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя