ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 вересня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, гр. України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого статус внутрішньо переміщеної особи, проживаючого в АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз 06.07.2017 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харків за ст.186 ч.2 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 22.08.2019 року по закінченню строку відбуття покарання, не працюючого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А :

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 вересня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття покарання період перебування його під вартою з 22.05.2023 р. по 24.05.2023 року.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироку законної сили залишено у виді домашнього арешту.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави за проведення судово-товарознавчої експертизи судові витрати в розмірі 717 грн.

Вирішено долю речового доказу.

ЄУНСС 727/6732/23 НП 11кп/822/434/23 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_8 .

Згідно вироку суду ОСОБА_6 22.05.2023 року, в період часу з 13.00 год. по 14.00 год., перебуваючи в приміщенні гуртожитку АДРЕСА_2 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, оголошеного Указом Президента України «64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи на меті особисте збагачення, таємно викрав з кухні загального користування мікрохвильову піч марки «Samsung», модель МS23K3614AW вартістю 3395 грн., спричинивши власнику майна Чернівецькому національному університету ім. Ю.Федьковича матеріальну шкоду на вказану суму.

На цей вирок захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації його дій, просив змінити оскаржуваний вирок та призначити його підзахисному покарання із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням.

На обґрунтування своїх вимог захисник вказував, що оскаржуваний вирок, на його думку, є надто суворим. Зазначав, що після вчинення злочину ОСОБА_9 викупив в ломбарді викрадене ним майно та добровільно повернув потерпілому. Також апелянт зазначав, що його підзахисний повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану потерпілому шкоду, а тому вважає, що є всі підстави для призначення обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ст.185 ч.4 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційних вимог захисника необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в поданій апеляційній скарзі не оспорюється винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, що наведені у вироку суду, обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації його дій, колегія суддів, керуючись ст.404 ч.1 КПК України, не наводить в цій ухвалі доказів на підтвердження тих фактичних обставин, які встановлені судом першої інстанції і ніким не оспорено.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, повністю підтверджена дослідженими в суді доказами, оскільки він повторно, в період введеного в Україні воєнного стану вчинив таємне викрадення чужого майна.

Дослідження доказів в судовому засідання здійснювалось в порядку ст.349 КПК України.

Що стосується тверджень апелянта про необхідність зміни оскаржуваного вироку та призначення обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст.185 ч.4 КК України та звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, колегія суддів вважає, що вони є необґрунтовані.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті на тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд врахував тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнав повне визнання ним своєї вини та щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину і добровільне відшкодування потерпілій особі завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

З даних про особу обвинуваченого вбачається, що він раніше сім разів засуджувався за вчинення умисних злочинів, в тому числі корисливих тяжких злочинів із застосуванням насильства, відбував покарання в місцях позбавлення волі, має ряд захворювань, перебуває не обліку в лікаря нарколога з приводу вживання наркотичних засобів, перебуває на замісній терапії. В матеріалах справи відсутні об`єктивні дані про те, що ОСОБА_6 є батьком двох неповнолітніх дітей і вони перебувають на його утриманні. Як встановлено в суді апеляційної інстанції, двоє малолітніх дітей, копії свідоцтв про народження яких є в матеріалах провадження, це діти співмешканки обвинуваченого і він не являється їхнім батьком.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що ОСОБА_6 вчинив викрадення чужого майна, наданого в користування внутрішньо переміщеним особам, які в зв`язку з повномасштабною військовою агресією Російської Федерації змушені були покинути свої домівки, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання. Врахувавши тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд прийшов до правильного висновку про призначення ОСОБА_6 мінімального покарання, передбаченого санкцією ч.4 ст.185 КК України. Таке покарання, на думку колегії суддів, буде достатнім і необхідним для й ого виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням колегія суддів також не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 403, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 відмовити, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 вересня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, залишити без змін.

Взяти ОСОБА_6 під варту в залі суду і строк відбуття покарання йому обчислювати з 06 грудня 2023 року.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання перебування його під вартою період з 22.05.2023 року по 24.05.2023 року.

В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя