Провадження №11-сс/801/533/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

заінтересованої особи ОСОБА_7 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2023, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000066,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_9 та накладено арешт на транспортний засіб марки «Dodge Caliber» 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , сірого кольору та на свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , яке видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановляючи рішення про арешт майна, слідчий суддя вказав, що транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію ТЗ, відповідно до ст. 98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також транспортний засіб є предметом кримінального правопорушення.

Адвокат ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2023 про арешт майна, клопотання слідчого задовольнити частково, накласти арешт на транспортний засіб марки «Dodge Caliber» 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , сірого кольору та на свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , яке видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передавши їх власнику на відповідальне зберігання, дозволити користування автомобілем та розпорядження, заборонивши відчуження автомобіля.

Апелянт вказує, що ОСОБА_7 є добросовісним набувачем майна та вважає, що для забезпечення розслідування кримінального провадження буде достатнім заборонити власнику відчуження автомобіля, адже таке обмеження не буде порушувати прав фізичної особи на володіння належним йому майном.

Заслухавши доповідача, виступ власника майна та його представника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апелянта, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 98 КПК України, матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Згідно ст. 173 ч. 2 п. 5 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на транспортний засіб та свідоцтва про його реєстрацію перевірялись судом першої інстанції, при цьому були досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане майно.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту.

Відомості, які містяться в матеріалах провадження свідчать про те, що транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію, як речові докази у кримінальному провадженні, містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, окрім того даний транспортний засіб є предметом кримінального правопорушення.

З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000066 від 02.02.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, внесеного до ЄРДР за заявою ОСОБА_10 щодо привласнення та перереєстрації належного заявниці майна, а саме транспортного засобу Doodge Caliber р.н. НОМЕР_4 у грудні 2022 року ОСОБА_11 який орендував його в заявника в липні 2022 року таким чином маючи його у постійному користуванні.

Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі прийшов до обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом правових підстав для накладення арешту на вказаний транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію.

Доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не спростовують висновок слідчого судді.

У даному випадку втручання у права власності ОСОБА_7 здійснено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства та зважаючи на відповідність майна критеріям речового доказу.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Слідчим суддею прийняте правильне рішення щодо необхідності накладання арешту на майно.

За обставин викладених в матеріалах провадження, існує реальний ризик відчуження, знищення або зміни зазначеного в клопотанні слідчого майна, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як застосування арешту майна.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2023 про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4