Справа № 202/2078/19
Провадження № 1-кс/202/706/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання Дніпровської міської ради про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001270 від 09.10.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Дніпровська міська рада звернулася з клопотанням, в якому просить скасувати арешт та заборону на вчинення дій, що накладені ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 09.01.2019 року у кримінальному провадженні № 0001270 від 09.10.2018 року (справа № 202/7130/18) на нерухоме майно площею 88,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, посилаючись на те, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 року задоволено прокурор першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_3 , державного реєстратора виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпрпетрвоської області ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «Елва», про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, скасування рішення про державну реєстрацію права приватної власності, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Наявність арешту та заборони вчинення реєстраційних дій унеможливлює виконання рішення суду, чим обмежуються права Дніпровської міської ради на володіння, розпорядження та користування вказаним об`єктом нерухомого майна, у зв`язку з чим просить їх скасувати.

В судове засідання представник Дніпровської міської ради та прокурор Дніпропетровської обласної прокуратури не з`явилися.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001270 від 09.10.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 197-1, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 09.01.2019 року в рамках даного кримінального провадження був накладений арешт - позбавлення права на відчуження, розпорядження та заборонено будь-які дії щодо ряду нерухомого майна, зокрема нерухомого майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Розглядаючи клопотання Дніпровської міської ради про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує, що відповідно до статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження і одним із таких заходів є арешт майна.

За положеннями частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, частиною другою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя враховує, що, накладаючи арешт на зазначене нерухоме майно, слідчий суддя виходив того, що воно відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки могло бути набутим кримінально-протиправним шляхом, є речовим доказом і може бути відчужене, а тому обмеження права власності на етапі досудового розслідування відповідає завданню кримінального провадження.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів клопотання, постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.02.2023 року задоволено позов заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради та визнано недійсним договір купівлі-продажу від 10 березня 2000 року нежитлового приміщення кафе, що знаходиться у підвалі будинку літ А-3 № 4 на вул. Новоорловській у місті Дніпрі, укладений ТОВ Фірма «Елва» та ТОВ Фірма «Техноком», скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) (індексний номер 40937758) від 4 травня 2018 року щодо проведення державної реєстрації права приватної власності на нежитлове приміщення на вул. Новоорловській у місті Дніпрі за ТОВ Фірма «Техноком», витребувано від ОСОБА_6 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради нежитлове приміщення, розташоване у підвалі на АДРЕСА_1 .

Також слідчий суддя враховує, що раніше постановою від 06.12.2021 року кримінальне провадження № 0001270 від 09.10.2018 року було закрито на підставі абз. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Отже, потреба в подальшому арешті цього майна на сьогодні відпала та накладений арешт перешкоджає виконанню судового рішення, зокрема реєстрації за територіальною громадою права власності на нерухоме майно.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що клопотання Дніпровської міської ради можливо задовольнити, скасувавши арешт - позбавлення права на відчуження, розпорядження та заборону будь-яких дій щодо нерухомого майна - нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, що накладені ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2019 року (справа № 202/7130/18, провадження № 1-кс/202/198/2019).

Керуючись ст. ст. 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Дніпровської міської ради про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт - позбавлення права на відчуження, розпорядження та заборону будь-яких дій щодо нерухомого майна - нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, що накладені ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2019 року (справа № 202/7130/18, провадження № 1-кс/202/198/2019).

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1