УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001096 від 07.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання прокурора, група невстановлених осіб, діючи за попередньою змовою, на підставі підроблених документів незаконно заволоділа об`єктом нерухомого майна у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 100.

Так, власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів 11.03.1994 за №11-2314, про що у КП «БТІ» Одеської міської ради 10.06.1994 зроблено реєстраційний запис за №449 у реєстровій книзі №74пр на сторінці 166, є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, відповідно до актового запису про смерть № 1349 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитана 15.09.2023 у якості потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомила, що постійно проживала з 1982 року спільно з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу майже 40 років. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона його поховала та фактично прийняла у спадщину майно, яке залишилося після його смерті, у тому числі квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Оригінали правовстановлюючих документів на квартиру та ключі від неї зберіаються у неї, вона здійснювала догляд за квартирою та сплачувала комунальні послуги. З метою спадкування майна померлого ОСОБА_4 вона звернулася 21.06.2022 до приватного нотаріуса Одеського МНО ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус своїм повідомленням №37/02-14 від 21.06.2022 р. звернув увагу про необхідність звернення до суду для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, після чого рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 25.07.2023 її заяву задоволено та судове рішення набрало законної сили. Того ж дня вона разом із своєю подругою приїхали до квартири її огляду та забрати квитанції, що надійшли для сплати комунальних послуг, однак до квартири потрапити не вдалося, оскільки один із замків був замінений на інший та ключі якими вона завжди відкривала квартиру не підійшли. Після чого, від нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 їй стало відомо, що 14.02.2023 року вказана квартира переоформлена на іншу особу.

Разом з цим, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що 03.02.2023 року приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_7 право власності на вказану квартиру зареєстровано на ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу, начебто укладеного 01.03.1995 року між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (покупець), посвідчений державним нотаріусом П?ятої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 за реєстровим №1-4649.

В подальшому, між ОСОБА_8 , продавець (мешканець Полтавської області), та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який діяв на підстав довіреності, посвідченої 09.02.2023 приватним нотаріусом Львівського РНО ОСОБА_11 за реєстровим № 117, від імені ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , покупець (зареєстрована у Луганській області, м. Рубіжне та тимчасово мешкає у Львівській області), був укладений 14.02.2023 договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_7 за реєстровим № 54, у зв`язку з чим право власності зареєстровано на ОСОБА_12 .

Згідно відповіді приватного нотаріуса Одеського МНО ОСОБА_6 , за заявою ОСОБА_5 відкрито спадкову справу №4/2022, яка перебуває у його провадженні.

Згідно відповіді Одеського державного нотаріального архіву, відсутні відомості про посвідчення державним нотаріусом П`ятої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладеного 01.03.1995 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , а також відсутні відомості у реєстрі нотаріальних дій П`ятої Одеської державної нотаріальної контори за 1995 рік із записом державного нотаріуса ОСОБА_9 за №1-4649 від 01.03.1995 року.

Зазначене об`єктивно вказує на заволодіння невстановленими особами чужим нерухомим майном шляхом використання завідомо підробленого офіційного документу (договору купівлі-продажу від 01.03.1995 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за реєстровим №1-4649) та подальшому розпорядженні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим вказана квартира є предметом злочину, а право власності на неї об`єктом кримінально правових дій.

З огляду на викладене та враховуючи положення вимоги ст.98 КПК України, прокурором у кримінальному провадженні прийнято постанову від 15.09.2023, згідно якої квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом, оскільки остання є об`єктом кримінально протиправних дій.

Прокурор звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що з метою попередження подальшого користування, перетворення, відчуження, розпорядження об`єктом кримінально протиправних дій у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 (ОНМ: 100), право власності на яку у даний час зареєстровано за ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , необхідним є накладення арешту на таке майно в порядку, передбаченому ст.170 Кримінально процесуального кодексу України із забороною на вчинення дій, пов`язаних з користуванням, відчуженням та розпорядженням цією квартирою.

Процесуальний керівник надав до суду заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в ньому, у зв`язку із завантаженістю провести судовий розгляд у його відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчим суддею, з метою забезпечення арешту було прийнято рішення про задоволення клопотання прокурора про розгляд клопотання про арешт майна без участі власника.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими прокурор обґрунтовує його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до матеріалів наданих з клопотанням квартира за адресою: АДРЕСА_1 (ОНМ: 100), право власності на яку у даний час зареєстровано за ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0001096 від 07.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 (ОНМ: 100) є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження такого майна, беручи до уваги правове обґрунтування клопотання прокурора підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Таким чином, повністю доведена необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.93, 100, 131, 132, 170-175, 309, 369 372, 392 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001096 від 07.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК Українизадовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1

Заборонити будь-яким юридичним та фізичним особам розпоряджатися, відчужувати та здійснювати будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (в тому числі поділу, об`єднання, виділу частки).

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1