Справа № 740/7355/23
Провадження № 1-кс/740/1445/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

13 листопада 2023 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

- прокурора ОСОБА_3 ,

- підозрюваного ОСОБА_4 ,

- захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання слідчого СВ Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянином України, одружений, має неповнолітню дитину, військовослужбовець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001555 від 11.11.2023,

установив:

У поданному клопотанні ставиться питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням установлено, що з 12.09.2022 у військовій частині НОМЕР_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, рядовий ОСОБА_4 на посаді підсобний робітник будівельних робіт.

11.11.2023 близько 11 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що знаходиться на вулиці поруч з житловими будинками, магазином, нехтуючи елементарними правилами поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з метою вчинення хуліганських дій, демонструючи гранату РГО, обладнану запалом УДЗ з маркуванням УВЗ С-3-92, що підтверджується довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових боєприпасів, та висловлюючи намір її підірвати у зв`язку із чим створив безпосередньо загрозу життю та здоров`ю цивільних осіб, які у цей час перебували поблизу будинку та магазину. Відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001555 від 11.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

11.11.2023 під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що останній незаконного зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , гранату РГО із запалом до неї. Відомості за цим фактом внесені до ЄРДР № 0001556 від 11.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

11.11.2023 року вказані кримінальні провадження об`єднано в одне кримінальне провадження з присвоєнням об`єднаному провадженню № 0001555. 11.11.2023 на підставі ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Цього ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

Під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які надають підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема:

-протоколом ОМП за адресою: м. Ніжин, вул. Незалежності, на ділянці місцевості, яка знаходиться між будинками 44 та 44 А, під час якого виявлено та вилучено: предмет, зовні схожий на корпус гранати «РГО», та предмет, зовні схожий на запал гранати «РГО»;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , котра пояснила, що її чоловік ОСОБА_4 часто зловживає спиртними напоями, він самовільно залишив військову частину, в якій проходив службу; 11.11.2023 близько 09.00 год. він прийшов до подвір`я та вона спостерігала з вікна за тим, як він тримав в руках ручну гранату, кричав, що він зараз зірве себе на подвір`ї;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , котра пояснила, що почула крик сусідки ОСОБА_9 та виглянувши у вікно бачила, як ОСОБА_10 тримаючи в руках гранату кричав, щоб до нього ніхто не підходив, бо він всіх підірве;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , котрий пояснив, що 11.11.2023 повертаючись додому побачив у дворі свого будинку поліцейську машину та двох поліцейських, які розмовляли із сусідом ОСОБА_4 , у цей час ОСОБА_4 був збуджений та тримав у руках гранату зеленого кольору, поводив себе агресивно та погрожував поліцейським підірвати її;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , котра пояснила, що 11.11.2023 близько 11 год. 45 хв., перебуваючи в своїй квартирі почула крик, як на вулиці сварились ОСОБА_7 зі своїм чоловіком ОСОБА_13 ; коли виглянула з вікна, то побачила, що ОСОБА_4 тримаючи в руках предмет, схожий на гранату, погрожував своїй дружині підірвати її;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , котрий повідомив, що 11.11.2023 перебував на своєму робочому місці в піцерії, яка знаходиться поблизу будинку по вул. Незалежності, 44, та побачив, що поряд з магазином зібралось багато людей, коли вийшов, то побачив, що біля будинку територія була огороджена червоною стрічкою та сидів наглядно знайомий чоловік, який часто заходить до магазину, коли запитав у людей, які стояли поряд, то вони повідомили, що це ОСОБА_4 та що в нього в руках знаходиться ручна граната, яку він погрожує підірвати;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , котра пояснила, що 11.11.2023 перебула на своєму робочому місці в магазині, який знаходиться поблизу будинку по вул. Незалежності, 44, та побачила через вікно, що поряд з магазином почали скупчуватися люди, коли вийшла, то побачила, що біля будинку територія була огороджена червоною стрічкою та сидів наглядно знайомий чоловік, який часто заходить до магазину, коли запитала у людей, які стояли поряд, то вони повідомили, що це гр. ОСОБА_4 та що в нього в руках знаходиться ручна граната, яку він погрожує підірвати;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , який пояснив, що дійсно був мобілізований до лав ЗС України 24.02.2023 року та проходив службу у військовій частині, з якої привіз додому ручну гранату, яку зберігав у підвалі будинку. 11.11.2023 випив трохи спиртного, пішов до своєї дружини, щоб помиритись, так як місяць тому вона вигнала його, але вона не хотіла його слухати. Після чого образившись, пішов у підвал, де взяв ручну гранату та вийшов на подвір`я з метою підірвати самого себе, побачивши це, ОСОБА_7 викликала поліцію.

Таким чином, є підстави вважати, що для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України. Крім того, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається з метою запобігання зазначених у ст. 177 КПК України ризиків, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому він усвідомлюючи вид та розмір покарання, може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив тяжкі кримінальні правопорушення, покарання за які передбачене виключно у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років, не має стійких соціальних зв`язків, оскільки хоча офіційно і одружений, проте проживає окремо та відносини не підтримує. У разі доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, до останнього буде застосоване виключно реальне покарання у виді позбавлення волі. Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого вчинити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, самовільно залишив місце служби, що вказує на існування реального ризику до втечі та переховування ОСОБА_4 від органів слідства та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни їх показань, оскільки йому відоме їхнє місце проживання, які фактично є його сусідами за місцем реєстрації, тому перебуваючи на волі, може вчиняти на них тиск з метою зміни показань, що може перешкоджати об`єктивному розслідуванню кримінального провадження;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може бути виражене у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний вчинив дане кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням викладених обставин досудове слідство вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищезазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому обставин та просив задовольнити. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти, оскільки підозрюваний є військовослужбовцем.

Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що того дня він посварився з дружиною, хотів покінчити життя самогубством, нікого крім себе не хотів підривати, навпаки говорив усім, щоб не підходили. Коли приїхали поліцейські, то поговорили з ним, він заспокоївся, вважає, що конфлікт вичерпано.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Просив урахувати міцні соціальні зв`язки та відсутність жодних доказів на підтвердження існування ризиків, указаних у клопотанні. Також не надано доказів про те, що підозрюваний самовільно залишив військову частину.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні у справі матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ураховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), слідчий суддя бере до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

У рішенні у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що наявні відомості, які вказують на обґрунтовану підозру та які навіть у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, що підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами. Так, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю відомостей, детальний перелік яких міститься у клопотанні, які долучені до клопотання.

При цьому на стадії розгляду клопотання слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є застосування запобіжного заходу.

Зміст доданих до клопотання доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням, на цьому етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). Відтак, на цей час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно із ч. 2, 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Дослідивши наявні докази в сукупності, з урахуванням змісту підозри, відомостей про особу підозрюваного, який, зокрема, раніше не судимий, слідчий суддя дійшов висновку, що вказані обставини з урахуванням суворості можливого покарання свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя вважає відсутніми підстави для висновків про наявність ризиків, указаних у клопотанні, а саме: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки клопотання в цій частині необґрунтоване.

Разом з цим досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування (у тому числі щодо належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків) і руху кримінального провадження.

На думку слідчого судді, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків. Про обрання відносно підозрюваного особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру. Застосування до підозрюваного особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного і не зменшить наявність ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Отже, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками станом на час розгляду клопотання, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів належне виконання ним процесуальних обов`язків. Застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак, слідчий суддя вважає за можливе клопотання задовольнити.

Водночас на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. А тому, на думку слідчого судді, відсутні підстави для можливості призначення застави як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою.

Разом з цим згідно з Порядком тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, затвердженим наказом Міністерства оборони України 03 листопада 2020 року № 394, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 12 січня 2021 за № 38/35660, гауптвахта спеціальне приміщення, обладнане в будівлі органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) для виконання покарання щодо військовослужбовців, засуджених до арешту, військовослужбовців, на яких накладено адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, тримання узятих під варту та затриманих військовослужбовців, або приміщення (намет), яке може тимчасово обладнуватися на полігонах, у навчальних центрах та районах виконання Збройними Силами України завдань за призначенням; затриманий військовослужбовець військовослужбовець, затриманий в установленому порядку відповідною уповноваженою службовою (посадовою) особою за вчинення адміністративного правопорушення або кримінального правопорушення, до передачі такого військовослужбовця органам досудового розслідування, а також військовослужбовець, затриманий без документів до встановлення особи; момент затримання проміжок часу, коли затримана особа силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із відповідною уповноваженою службовою (посадовою) особою або у визначеному такою службовою (посадовою) особою приміщенні; узятий під варту військовослужбовець військовослужбовець, стосовно якого у порядку та на підставах, визначених законом, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Стаття 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» передбачає, що установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

У період дії воєнного стану в Україні та протягом двох років після його припинення чи скасування взяті під варту військовослужбовці можуть триматися в окремих ізольованих приміщеннях казарменого типу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Порядок і термін тримання осіб, взятих під варту, в ізоляторі тимчасового тримання, на гауптвахті, окремих ізольованих приміщеннях казарменого типу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України визначаються законодавством України.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та стосовно підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти без визначення розміру застави.

Керуючись ст. 2, 7, 22, 29, 176 - 178, 182 - 184, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти без визначення розміру застави на 60 днів до 09 січня 2024 року.

Строк тримання під вартою в умовах гауптвахти ОСОБА_4 обчислювати з 11 листопада 2023 року 18 год. 15 хв.

Копію ухвали негайно вручити під розписку підозрюваному ОСОБА_4 , направити для виконання до Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області.

Органу досудового розслідування повідомити рідних підозрюваного ОСОБА_4 про обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повну ухвалу складено і підписано 14 листопада 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1