ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/474/23 Справа № 712/9688/23 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

представника власника

арештованого майна адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ТОВ «РАЙЗ-СХІД» на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси від 15.09.2023 про задоволення клопотання прокурора Чигиринського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_8 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0002883 від 08.09.2023 за ознаками ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

указаною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання прокурора в кримінальному провадженні про накладення арешту на таке майно: автомобіль марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 , причіп д.н.з. НОМЕР_2 , які згідно відповідних свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «РАЙЗ-СХІД», а також насіння соняшника, що знаходилось у вище вказаному причепі.

Крім того, ухвалено заборонити відчуження та будь-яку зміну права власності арештованого майна до завершення розслідування у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вказав, що майно, на яке накладається арешт, є речовими доказами у кримінальному провадженні, отже відповідний захід забезпечення кримінального провадження застосується з метою забезпечення їх збереження для цілей слідства.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, представник власника арештованого майна ТОВ «РАЙЗ-СХІД» адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Зазначає, що товариство є законним власником майна, на яке накладено арешт, та правомірно збирало свій урожай власною технікою на орендованій земельній ділянці, відтак дії товариства не мають відношення до кримінального правопорушення, щодо якого здійснюється досудове розслідування. Арешт майна перешкоджає законній господарській діяльності товариства та є протиправним.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не заперечував проти вимог поданої апеляційної скарги, представника власника арештованого майна, який підтримав свої апеляційні вимоги, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор Чигиринського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту, мотивуючи про те, що ВС Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002883 від 08.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так 07.09.2023 до відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла заява від ОСОБА_9 , про те що в територіальних межах с. Трушівці Черкаського району невстановлені особи здійснюють незаконний збір врожаю на земельних ділянках, які знаходяться в оренді у заявника (ЄО 40038 від 07.09.2023).

08.09.2023 на полі, яке розташоване в адміністративних межах с. Трушівці Чигиринської ТГ Черкаського району за координатами 49.193552, 32.481047 в період часу з 02 год. 28 хв. до 05 год. 35 хв., проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено ряд вантажних автомобілів з причепами, завантаженими насінням соняшника, зокрема, вантажний автомобіль марки «MAN» з причепом, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «РАЙЗ-СХІД», що розташованого за адресою м. Лохвиця, вул. Аеродромна, 1/1, Миргородського району Полтавської області.

За постановою слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 від 08.09.2023 указане майно було визнане речовими доказами у кримінальному провадженні №0002883.

Як вказано в клопотанні, в ході досудового розслідування виникає необхідність в призначенні судових експертиз.

Враховуючи, що вилучені речі - вантажний автомобіль марки «MAN» з причепом, д.н.з. НОМЕР_1 , завантаженим насінням соняшника, які належать ТОВ «РАЙЗ-СХІД», необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні, прокурор зазначає про те, що є необхідність у накладенні арешту з метою збереження речових доказів.

Питання застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно регламентується положеннями ст. 170 КПК України.

Частиною 1 цієї статті передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Тобто вказаними нормами кримінального процесуального законодавства виокремлено такі складові арешту майна як обмеження особи у реалізації права відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Далі, частина 2 статті 170 КПК України передбачає, що метою арешту майна є забезпечення можливості, зокрема, збереження речових доказів, як у даному випадку.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У свою чергу, стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також згідно ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Частиною 10 статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 4 статті 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Крім того, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» вказано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів».

Слід врахувати також, що верховенство права, як один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

У даному випадку з матеріалів судового провадження вбачається, що прокурор просить накласти арешт на майно, яке, як вважає сторона обвинувачення, є речовим доказом у кримінальному провадженні №0002883 стосовно досудового розслідування крадіжки (таємного викрадення чужого майна), вчиненої у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Арешт накладено на вантажний автомобіль з причепом у який завантажено насіння соняшника, що належить скаржнику ТОВ «РАЙЗ-СХІД». Право власності вказаного товариства щодо транспортного засобу підтверджується відповідним свідоцтвом про їх реєстрацію, а відносно насіння соняшника тією обставиною, що його зібрано на полі, яке в силу положень договору оренди перебувало у законному користуванні ТОВ «РАЙЗ-СХІД» до збирання урожаю восени 2023 року.

Такі висновки вбачаються, зокрема, з положень п.4.3 додаткової угоди від 01.01.2018 до договору оренди землі від 02.11.2015 згідно якого строк оренди визначено до 30.05.2023. У свою чергу п.3.1 договору оренди землі від 02.11.2015 встановлено, що він є чинним протягом 7 років та до моменту закінчення збирання урожаю орендарем.

Тобто в останній рік оренди орендар має можливість зібрати восени свій урожай, засіяний на орендованій земельній ділянці весною до моменту закінчення строку оренди 30.05.2023.

Зазначені докази наявні в матеріалах судового провадження.

Таким чином стверджувати про те, що вантажний автомобіль з причепом, а також насіння соняшника у вказаному причепі, на які накладено арешт згідно оскарженої ухвали слідчого судді, пов`язані з вчиненням крадіжки, що розслідується в кримінальному провадження №0002883, підстав не має, адже відповідне майно належить скаржнику у справі ТОВ «РАЙЗ-СХІД» та не може бути предметом таємного викрадення в іншої особи, яка є потерпілою (заявником) у кримінальному провадженні №0002883, а відтак, не може бути пов`язане з предметом кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України.

У разі спору щодо наявності права власності у ТОВ «РАЙЗ-СХІД» на вантажний автомобіль з причепом, навантаженим насінням соняшника, на які накладено арешт згідно оскарженої ухвали слідчого судді від 15.09.2023, між сторонами провадження будуть наявні цивільно-правові відносини, які не стосуються кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0002883.

Таким чином майно, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді, яка є предметом апеляційного перегляду в даній справі, не має властивостей доказів у кримінальному провадженні №0002883 в аспекті можливості встановити за допомогою його дослідження обставин, що входять до предмету доказування у кримінальному провадженні згідно приписів ст. 91 КПК України.

Крім того, накладення арешту на вантажний автомобіль з причепом, який безпосередньо використовується суб`єктом господарювання у здійсненні своєї господарської діяльності по вирощуванню сільськогосподарських культур, суперечитиме приписам ч.4 ст.173 КПК України щодо заборони в разі накладення арешту на майно зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи.

Згідно ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно частини 1 статті 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо, зокрема, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

За таких обставин ухвала слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси від 15.09.2023 про задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає до скасування з постановленням нової ухвали про відхилення вимог відповідного клопотання. Таким чином апеляційна скарга представника власника арештованого майна у кримінальному провадженні підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ТОВ «РАЙЗ-СХІД» задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси від 15.09.2023 про задоволення клопотання прокурора Чигиринського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_8 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0002883 від 08.09.2023 за ознаками ч.4 ст.185 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якоюклопотання від 08.09.2023 прокурора Чигиринського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_8 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0002883 від 08.09.2023 за ознаками ч.4 ст.185 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді