Справа № 446/322/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника ОСОБА_5 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000951 від 27.12.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, уродженця с. Сілець Кам`янка-Бузького району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 26 грудня 2021 року близько 18:00 год., він, діючи умисно, відкрито, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із проникненням у житло та погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, озброївшись заздалегідь заготовленим засобом з метою осліплення потерпілої, маючи умисел на незаконне проникнення до житла потерпілого, незаконно проник на територію господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на території господарства, доводячи свій злочинний умисел до логічного завершення, зробивши спробу відчинити металевим предметом двері до приміщення літньої кухні вказаного господарства, що йому не вдалося, представившись особою на ім`я ОСОБА_6 , шляхом обману потерпілої ОСОБА_7 , для досягнення своєї мети, схилив останню відчинити вхідні двері у вказане приміщення, після чого застосовуючи заздалегідь заготовлений засіб для осліплення потерпілої, здійснив напад, застосувавши фізичне насильство, що виразилось у розпиленні невідомої речовини в область обличчя потерпілої ОСОБА_7 .. Проникнувши в середину почав вимагати у ОСОБА_7 грошові кошти, однак, після невиконання потерпілою ОСОБА_7 вимоги видати кошти, ОСОБА_4 висловив словесну погрозу, щодо застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, яке остання сприйняла за реальне. Вказаними своїми протиправними діями ОСОБА_4 незаконно заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 в сумі 9000 гривень та 140 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 26.12.2021 становить 4312 грн. (по ціні 30,8 грн. за одиницю Євро), чим завдав останній матеріальної шкоди на загальну суму 13312 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з проникненням у житло (розбій).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав частково, оскільки вважав, що його дії не містили будь-яких погроз щодо застосування насильства, вважав, що його дії необхідно кваліфікувати як грабіж, з чим він погоджується повністю.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що 26.12.2021 він дійсно був у с. Перекалки та мав намір зайти до будинку потерпілої ОСОБА_7 з метою заволодіння її коштами. Зазначив, що з предметів у нього були лише телефон, антисептик та маска темного кольору на обличчі, на голові ще був капюшон чорного кольору. Вказав, що він дійсно проник на господарство потерпілої шляхом відкривання хвірток, згодом постукав у вікно та у відповідь на питання потерпілої хто це, відповів, що він ОСОБА_6 , так як знав, що її зятя так звати. Після того, коли потерпіла ОСОБА_7 відкрила вхідні двері, він підійшов до неї та розпилив їй в очі антисептик для того, щоб потерпіла його не впізнала, бо вони були знайомі з дитинства (сусіди), дальше він почав за нею входити до приміщення, а вона відходила назад. Після чого, він висловив вимогу віддати йому гроші і потерпіла погодилася. Спочатку вона віддала йому з гаманця близько 1 тисячі гривень, однак він висловив вимогу віддати більше і тоді потерпіла дістала з особистих речей близько 12 тисяч гривень і 120 євро, які він забрав. Після цього він ще раз розпилив антисептиком потерпілій в обличчя і покинув приміщення. Згодом, з викраденими коштами він поїхав у місто Київ, де витратив їх на ставки у футболі. Обвинувачений вказав, що на даний час він примирився з потерпілою, кошти їй були повернуті його батьками, а сам він щиро шкодує за вчинене і просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 26.12.2021 близько 18:00 год. вона була вдома одна і почула, як хтось стукнув. Вона запитала хто це, а у відповідь почула, що це ОСОБА_6 з ОСОБА_8 . Вона, вважаючи, що це її зять, відкрила двері, але не впізнала особи, бо було темно на дворі. Одразу, обвинувачений розпилив їй у очі якусь суміш і вона почала тікати до хати, а він за нею зайшов. Після цього, він почав вимагати гроші, на що вона одразу погодилася і спочатку витягла гаманець, де мала дрібні гроші, але він їх не взяв і вимагав більше. Тоді вона витягнула із особистих речей свої заощадження та віддала близько 10 тисяч гривень і 120 Євро. Перед виходом обвинувачений ще раз розпилив їй невідому суміш в обличчя та покинув її будинок. Після цього, вона пішла до сусідки, промила очі, попросила викликати поліцію. Потерпіла вказала, що обвинувачений не завдавав їй жодних тілесних ушкоджень та не торкався її, а також не погрожував жодним насильством, просто вимагав гроші, а вона йому їх віддала, бо злякалася його. Підтвердила, що на даний час, вона примирилася з потерпілим, кошти їй відшкодовані у повному обсязі і вона просить не карати суворо обвинуваченого.

Дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами встановлено таке.

Як видно з даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 27.12.2021 було зареєстровано кримінальне провадження №0000951 за заявою потерпілої ОСОБА_7 щодо факту нападу на її житло, погрози насильства та заволодіння її коштами (том 1, а.с. 1-8). Аналогічне доводиться протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_7 від 26.12.2021 о 20:50 год. (том 1, а.с. 23-24).

Протоколом огляду місця події від 26.12.2021 було оглянуто господарство по АДРЕСА_2 та виявлено і вилучено сліди рук і взуття (том 1, а.с. 26-38).

Актом про застосування службового собаки від 26.12.2021 доводиться, що для пошуку злочинця по запаховому сліду собака обнюхала сліди ймовірного злочинця, які було виявлено на подвір`ї, вийшла з подвір`я, пройшла стежкою і вийшла на трасу, дійшла до зупинки, де завершила роботу (том 1, а.с. 39).

Протоколом огляду місця події від 27.12.2021 навпроти зупинки в с. Перекалки виявлено сліди взуття схожі на ті, які залишені на місці події (том 1, а.с. 40-45).

Висновком експерта судової трасологічної експертизи від 27.01.2020 (слід читати 27.01.2022) доводиться, що п`ять слідів низу взуття, які зафіксовані 26.12.2021 на п`ятьох цифрових фотознімках, які містяться в п`ятьох файлах на компкт-диску, і три сліди низу взуття, які зафіксовані 27.12.2021 на трьох цифрових фотознімках, які містяться в трьох файлах на компакт-диску, залишені підошвою взуття з однотипним візерунком та аналогічними характеристиками (том 1, а.с. 226-232).

Протоколом огляду речей (документів) від 28.12.2021 оглянуто цифровий носій інформації диск DVD-R на якому зафіксовано проміжок часу 26.12.2021 з 17:05:00 по 17:11:23, на відео зображено частину дороги, з лівої сторони наявна зупинка громадського транспорту. В 17:09:40 на горизонті з`являється чорна постать, яка рухається в сторону розташування камери відеоспостереження, в 17:09:25 можна встановити, що дана постать є чоловічої статі та що одягнута в одяг чорного кольору, на голові присутній капюшон. На проміжку часу з 17:09:35 до 17:09:40 особа максимально близько знаходиться біля камери відеоспостереження, що дає змогу роздивитися часткові елементи обличчя особи (том 1, а.с. 55-56).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав, що на цьому відеозаписі зафіксовано саме його.

Аналітичною довідкою від 21.02.2022 встановлено з`єднання операторів мобільного зв`язку та графічно відображено фіксацію базових станцій оператора мобільного зв`язку абонента НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , і таким є зокрема село Перекалки (том 3, а.с. 21-50).

Протоколом огляду місця події від 30.12.2021 оглянуто мобільний телефон марки «Самсунг А-50», ІМЕІ НОМЕР_2 , який видано ОСОБА_4 і надано код для його розблокування (том 1, а.с. 91-92).

Протоколом огляду речей (документів) від 18.01.2022 оглянуто телефон марки «Самсунг А-50», чорного кольору, у якому зокрема у розділі «12-27 груд. 2021» збережено фото грошових коштів з гаманця, де присутні купюри зокрема номіналом 500 гривень, 100 гривень, 20 євро. Дане фото зроблено 27.12.2021 о 15:07 (том 1, а.с. 103-123).

Згідно протоколу огляду речей (документів) від 25.01.2022 проведено огляд телефону марки «Самсунг А-50», потерпіла ОСОБА_7 впізнала на фотографії зробленій 27.12.2021 свої грошові кошти, які були у неї викрадені за відповідним номіналом (том 1, а.с. 235-236).

Відповідно до даних Національного банку України станом на 26.12.2023 курс іноземної валюти Євро відносно гривні становив 30,8485 (а.с. 180).

Протоколом слідчого експерименту від 30.12.2021, який проведено за участі потерпілої ОСОБА_7 з метою з`ясування і уточнення всіх обставин, яка мала місце 26.12.2021. На цьому слідчому експерименті потерпіла показує як відбувалися події, зокрема розповідає при яких обставинах вона відчинила двері, а саме вважаючи, що це її зять ОСОБА_6 . Також ОСОБА_7 на відеозаписі розповідає як їй було розпилено невідому суміш в очі, та як вона віддала гроші на вимогу особи, яка проникла у її будинок. Щодо погроз та насильства, то на цьому слідчому експерименті потерпіла ОСОБА_7 вказує, що у особи, яка проникла у будинок був невідомий предмет, який вона сприймала як ніж, а також зазначає, що їй висловлювалася погроза вчинити щодо неї якісь дії, які вона вважала як можливість «дати їй ножа», тобто ножові поранення (том 1, а.с. 87-90).

Протоколом слідчого експерименту від 30.12.2021, який проведено за участі підозрюваного ОСОБА_4 та проведено з метою уточнень попередньо наданих показів підозрюваного доводиться, що ОСОБА_4 детально показує як і за яких умов він проникав на господарство та у приміщення літної кухні потерпілої ОСОБА_7 . Вказує, що мав зі собою перцевий балончик, яким розпилював у очі потерпілій, а також як вимагав у неї гроші та як отримав їх. На цьому слідчому експерименті ОСОБА_4 розповідає, як він звертався до потерпілої представляючись на ім`я « ОСОБА_6 », як вимагав гроші словами «Треба гроші», «Це мало». На цьому слідчому експерименті ОСОБА_9 не вказує на будь-які вчинені ним дії фізичного характеру відносно потерпілої чи якісь погрози таких дій (том 1, а.с. 155-157).

Висновком експерта №03/2022 від 20.01.2022 встановлено, що при судово-медичній експертизі потерпілої ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було (том 1, а.с. 85).

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів беззаперечно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 26.12.2021 проник на територію, а згодом і у приміщення літної кухні потерпілої ОСОБА_7 , що у АДРЕСА_2 . Таке проникнення відбулося без згоди потерпілої, тобто протиправно, внаслідок обману. Також, є повністю доведено перед судом факт заволодіння ОСОБА_4 грошовими коштами обвинуваченої ОСОБА_7 .

Такі обставини доводяться зібраним у справі письмовими доказами і не оспорюються учасниками справи.

Натомість спірним є питання застосування насильства до потерпілої зі сторони обвинуваченого чи погрози застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи.

Так, сторона обвинувачення вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 проникнувши в середину приміщення почав вимагати у ОСОБА_7 грошові кошти, однак, після невиконання потерпілою ОСОБА_7 вимоги видати кошти, ОСОБА_4 висловив словесну погрозу, щодо застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, яке остання сприйняла за реальне.

Така обставина на думку прокурора доводилася показами потерпілої, які вона надала під час слідчого експерименту 30.12.2021. А покази потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні, прокурор вважав таким, що не відповідають дійсності, тому до них необхідно віднестися критично.

Натомість сторона захисту вважає, що прокурором не те що не доведено факт словесної погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, яке остання сприйняла за реальне, а навіть не сформульовано в обвинуваченні у чому сама полягала така погроза насильством.

Оцінюючи такі посилання сторін та здобуті у справі докази, а також покази осіб, які допитані судом, суд виходив з таких мотивів та норм права.

У статті 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду, висловленого в постанові від 14 вересня 2020 року у справі № 740/3597/17 (провадження № 51-6070км19), приписи ч. 4 ст. 95 КПК про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 КПК. Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів - протоколом слідчого експерименту.

Заперечення особи в судовому засіданні відомостей, які слідчий, прокурор перевіряв або уточнював за її участю під час слідчого експерименту, не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту.

Об`єднана палата вказала, що проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК.

З огляду на такі норми процесуального права та сталу судову практику суду касаційної інстанції, суд у цій справі суд вважає, що протоколи слідчого експерименту від 30.12.2021 проведені з потерпілою ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 є допустимим доказом відтворення дій, обстановки та обставин подій, які мали місце 26.12.2021 Однак в частині показів потерпілої та обвинуваченого, які надані під час цього слідчого експерименту, то такі доказового значення не мають, так як перевіряються судом безпосередньо під час судового розгляду.

А оскільки прокурор обвинувачує ОСОБА_4 у словесній погрозі застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, а не у застосуванні іншого виду насильства, то така обставина за своєю правовою природою, у даних обставинах справи, може бути перевірена виключно на підставі показів осіб, які були присутні під час їх висловлювання.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду повідомила, що жодної погрози насильства, небезпечного для життя чи здоров`я у її сторону обвинувачений ОСОБА_4 не висловлював, а лише вимагав віддати їй гроші.

Більше того, аналіз її показів під час проведення слідчого експерименту 30.12.2021 також не дає однозначних підстав для висновку, які конкретні погрози у її сторону були висловлені зі сторони ОСОБА_4 і як вони були сприйняті нею з огляду на небезпеку для її життя і здоров`я.

Суд погоджується з доводами сторони захисту, що у обвинуваченні навіть не сформульовано, яке саме висловлювання було словесною погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої.

Тому, суд вважає, що стороною обвинувачені не доведеного факт висловлення ОСОБА_4 в сторону потерпілої ОСОБА_7 словесної погрози, щодо застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, яке остання сприйняла за реальне.

Натомість під час судового розгляду стороною обвинувачення повністю доведено факт застосування обвинуваченим ОСОБА_4 невідомого засобу, яким шляхом розпилювання в обличчя потерпілої ОСОБА_7 вона була тимчасово засліплена. Вказана обставина доводиться показами потерпілої в судовому засіданні, визнається самим обвинуваченим та узгоджується з іншими здобутими у справі доказами.

Проте, як зазначено у висновку експерта №03/2022 від 20.01.2022 при судово-медичній експертизі потерпілої ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було, а сама потерпіла повідомила суду, що за будь-якою медичною допомогою вона не зверталась, а просто промила очі у сусідки, після чого її стан було відновлено.

Як зазначено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» застосування до потерпілого без його згоди наркотичних засобів, психотропних, отруйних чи сильнодіючих речовин (газів) з метою заволодіння його майном потрібно розглядати як насильство і залежно від того, було воно небезпечним для життя або здоров`я чи не було, кваліфікувати такі дії за частиною другою статті 186 КК або за відповідною частиною статті 187 КК. Якщо застосування таких засобів було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, але не призвело до заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості чи тяжкого тілесного ушкодження, вчинене належить кваліфікувати як розбій лише за умови, що винна особа усвідомлювала можливість заподіяння будь-якого із цих наслідків.

У межах даної справи органом досудового розслідування не було проведено ані невідкладної судово-медичної експертизи чи медичного огляду, якими би було встановлено наявність у потерпілої хімічних речовин на обличчі та оцінено їх небезпеку для життя і здоров`я потерпілої, ані не було віднайдений предмет за допомогою якого була розпилена відповідна речовина та відповідно не проведено судово-хімічну експертизу його вмісту на предмет його небезпеки для життя ти здоров`я особи.

Вказана обставина вказує на недоведеність перед судом всіх ознак кримінального правопорушення передбаченого диспозицією ст. 187 КК України.

Подібні за змістом висновки сформульовані у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №203/4147/17, де було перекваліфіковано дії особи з ч. 2 ст. 187 на ч. 2 ст. 186 КК України.

За таких обставин суд вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 187 КК України здійснена органом досудового розслідування не відповідає фактичним обставинам справи, а дії обвинуваченого належить кваліфікувати вірно відповідно до тих обставин, які доведені перед судом.

Таким чином, на виконання вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, а також мотивів викладених в ухвалі колегії суддів Львівського апеляційного суду від 19.06.2023 у даній справі, суд вважає доведеним таке формулювання обвинувачення:

26 грудня 2021 року близько 18:00 год., ОСОБА_4 , діючи умисно, відкрито, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи та поєднаним з проникненням у житло, маючи заздалегідь заготовлений засіб з метою осліплення потерпілої, незаконно проник на територію господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на території господарства, доводячи свій злочинний умисел до логічного завершення, представившись особою на ім`я ОСОБА_6 , шляхом обману потерпілої ОСОБА_7 , для досягнення своєї мети, схилив останню відчинити вхідні двері та проник у приміщення літньої кухні вказаного господарства, після чого застосовуючи заздалегідь заготовлений засіб для осліплення потерпілої, застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, що виразилось у розпиленні невідомої речовини в область обличчя потерпілої ОСОБА_7 .. Проникнувши в середину приміщення почав вимагати у ОСОБА_7 грошові кошти, а остання видала йому їх, після чого ОСОБА_10 повторно застосовував заздалегідь заготовлений засіб для осліплення потерпілої та покинув вищезгадане приміщення. В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_4 незаконно заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 в сумі 9000 гривень та 140 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 26.12.2021 становить 4312 грн. (по ціні 30,8 грн. за одиницю Євро), чим завдав останній матеріальної шкоди на загальну суму 13312 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з проникненням у житло.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, яке полягає у тому, що обвинувачений дійсно жалкує про вчинене, негативно оцінює свої злочинні дії та їх наслідки. Така позиція обвинуваченого була як стадії досудового розслідування, так і на стадії судового розгляду.

Причому, суд вважає, що така пом`якшуюча обставина наявна незалежно від ставлення обвинуваченого до правової кваліфікації його дій, так як обвинувачений визнав вчинення дій, які суд вважає доведеними та вказав, що на даний час щиро жалкує про вчинене.

Також суд у відповідності до положень ст. 66 КК України визнає як пом`якшуючу покарання обставину добровільне відшкодування завданого збитку, так як із письмових заяв потерпілої ОСОБА_7 та її показів у судовому засіданні беззаперечно встановлено, що кошти їй повернуті на наступний день після вчиненого у повному обсязі і будь-яких претензій до обвинуваченого вона немає.

Разом з тим, суд не як пом`якшуючу покарання обставину - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки така не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином, зокрема таким, як повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом (постанова ВС від 7 квітня 2021 року у справі № 263/15605/17).

За обставинами справи, обвинувачений ОСОБА_4 протягом розгляду справи не вчиняв будь-яких вище перелічених дій, а просто визнав свою вину у вчиненому, що не можна ототожнювати з активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що він є розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, однак має заборгованість по аліментах (том 1, а.с. 131), в силу положень т. 89 КК України раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працевлаштований, згідно досудової доповіді ДП «Центр пробації» має середній рівень повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства.

З урахуванням усіх обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжує покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно обрати у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 3 ст. 186 КК України, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами.

Вирішуючи питання, про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, на якому наполягає обвинувачений та його захисник, суд виходив з наступних мотивів.

Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості звільнення від покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 75 КК при вирішенні питання, чи є можливим виправлення засудженого без реального відбування покарання, суду необхідно обов`язково врахувати дані, які характеризують особу винного, а при позитивній відповіді - навести переконливі аргументи, що ґрунтуються на конкретних обставинах справи.

Однак, суд не знаходить підстав для застосування статті 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням, оскільки вважає, що таке рішення не призведе до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а також не запобігатиме вчиненню нових, аналогічних кримінальних правопорушень іншими особами.

На переконання суду, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення відносно особи похилого віку, яка була беззахисна і заволодів її коштами з метою власного збагачення. Причому обставини, при яких було вчинено кримінальне правопорушення, свідчать про небезпеку обвинуваченого для суспільства, а тому співмірним у даному випадку є покарання пов`язане з реальним позбавленням волі, що відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу пропорційності і буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Суд не приймає до уваги досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до висновків якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі, так як така досудова доповідь ґрунтується виключно на даних, що характеризують особу обвинуваченого, та зовсім не враховує обставини вчиненого, не враховує негативне суспільне сприйняття покарання зі звільненням від відбуття покарання у даній справі.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений згідно з ухвалами слідчого судді - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Процесуальні витрати необхідно стягнути з обвинуваченого.

Запобіжний захід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 31.12.2021 до 05.09.2022 з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 відповідно до ухвали слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 09.10.2023 у виді домашнього арешту у нічний час доби - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- DVD диск, наданий селищним головою ОСОБА_11 , на якому записано відео з камер відеоспостереження, яка знаходиться в с.Перекалки по дорозі на Добротвір та відео з камер відео спостереження, яка знаходиться на перехресті вул. Сагайдачного - Окружна в період часу з 17:00 по 21:00 26.12.2021 року (т.1 а.с.53-54) - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy A50» із серійним номером « НОМЕР_3 », іmei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 (т.1 а.с.93-95) - повернути ОСОБА_4 ;

- куртку чоловічу, темно-синього кольору, з етикеткою на внутрішній стороні, на якій присутній напис англійськими буквами «Карра» (т.1.а.с.184) - повернути ОСОБА_4 ;

- DVD диск з написами вх. 1096, вих. 130513/кт, отриманий в ході тимчасового доступу до речей та документів ПрАТ «Київстар» на підставі ухвали слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 13.01.2022 року № 459/4195/21, наданий представником ПрАТ «Київстар» ОСОБА_12 (т.3 а.с.10-11) - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- DVD диск з написами вх. 2250, вих. 1304/3/кт, отриманий в ході тимчасового доступу до речей та документів ПрАТ «Київстар» на підставі ухвали слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 09.02.2022 року № 459/4195/21, наданий представником ПрАТ «Київстар» ОСОБА_12 (т.3 а.с.17-18) - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи від 24.01.2022 в сумі 1201, 34 грн. та за проведення судово-трасолочічної експертизи від 24.01.2022 в сумі 1716,20 грн., а всього: 2917,54 (дві тисячі дев`ятсот сімнадцять гривень п`ятдесят чотири копійки).

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 31.12.2021 року на мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy A50» із серійним номером « НОМЕР_3 », іmei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 , належний ОСОБА_4 - скасувати після набрання вироком законної сили.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 12.01.2022 року на куртку чоловічу, темно-синього кольору, з етикеткою на внутрішній стороні, на якій присутній напис англійськими буквами «Карра» - скасувати після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 05.12.2023.

Суддя ОСОБА_1