справа № 208/3670/23
№ провадження 1-кп/208/391/23
ВИРОК

Іменем України

05 жовтня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000377 від 20.03.2023 р. і угоду про визнання винуватості від 05.10.2023 р., укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Дніпродзержинська, громадянином України, неодруженим, непрацюючим, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимим:

- 11.10.2001 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст 140, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81, 42 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений умовно-достроково 02.07.2003 р. з Широківської ВК, невідбутий термін 11 місяців 7 днів;

- 08.08.2005 р. Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 3 місяці по вироку від 11.10.2001 року, до відбуття 3 роки позбавлення волі, звільнився 22.02.2008 р. з Синельніковської ВК Дніпропетровської області;

- 25.12.2008 р. Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України, позбавлення волі на трок 3 роки;

- 19.11.2009 р. Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуто покаранням за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.12.2008 р., до відбуття 3 роки позбавлення волі, звільнений 15.11.2011 р. з Софіївської ВК Дніпропетровскої області;

- 12.11.2012 р. Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ст. 76 КК України, позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 27.01.2015 р. Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України, позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України частково приєднано невідбутий строк 5 місяців за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.11.2012 р., до відбуття - позбавлення волі 5 років 6 місяців, звільнений 28.12.2016 р. з П`ятихатської ВК Дніпропетровської області;

- 19.03.2019 р. Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

встановив:

Згідно обвинувального акта і угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах. Так, 15.03.2023 р., в нічний час доби, ОСОБА_4 перебував у кв. АДРЕСА_3 , де також знаходилась ОСОБА_6 . В ході тривалих неприязних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_4 , на ґрунті виниклої особистої неприязні, раптово виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , перебуваючи 15.03.2023 р., в нічний час доби в коридорі кв. АДРЕСА_3 , де також знаходилась ОСОБА_6 , перебуваючи напроти потерпілої, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення удару в обличчя людини можливо заподіяти їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, наніс близько п`яти ударі кулаком правої та лівої руки в область обличчя потерпілої.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу спрямованого на заподіяння ОСОБА_6 , тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , перебуваючи вищевказаному місці в зазначений час, після того як ОСОБА_6 , від завданих ударів опинилась на підлозі в положенні навприсядки, ОСОБА_4 не зупинившись наніс близько трьох ударів ногами та руками в область голови та тулубу потерпілої.

Не зупинившись на вчиненому та продовжуючи реалізовувати свій раптово виниклий прямий протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 , тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , 15.03.2023 р. приблизно о 09:00 год. знову прийшов до потерпілої ОСОБА_6 , та вибивши вхідні двері пройшов до кімнати кв. АДРЕСА_3 , де знаходилась потерпіла ОСОБА_6 , яка перебувала у положенні сидячи на дивані, перебуваючи навпроти потерпілої наніс останній близько п`яти ударі кулаком правої та лівої руки в область обличчя, після чого взявши до рук кухонну відкривашку та утримуючи її в правій руці зверху вниз наніс близько трьох ударів в область голови потерпілій ОСОБА_6 .

Прагнучи у повному обсязі реалізувати свій протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час взяв в руки дерев`яний стілець та утримуючи його в руках зверху вниз почав наносити удари в область голови потерпілій ОСОБА_6 , однак остання в цей час прикривавши голову руками, намагалась захистити себе, проте ОСОБА_4 продовжуючи наносити останній тілесні ушкодження, спричинив близько чотирьох ударів по голові та лівій руці потерпілій ОСОБА_6 .

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 344-Е від 23.03.2023 р., заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців та саден, рани на голові, крововилив у склери обох очей, крововиливів у слизові оболонки верхньої та нижньої губи, рани слизової нижньої губи, синця на шиї, синця та саден на правій верхній кінцівці, синця на тулубі, закритого перелому лівої променевої кістки в нижній треті.

Ушкодження у вигляді синців та саден, рани на голові, крововиливів у склери обох очей, крововиливів у слизові оболонки верхньої та нижньої губи, рани слизової нижньої губи, синця на шиї, синця та саден на правій верхній кінцівці, синця на тулубі, - відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року).

Ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки в нижній треті відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як зазвичай викликаюче тривалий розлад здоров`я понад 21 добу/строк зрощення кісткової тканини становить понад 21 добу (п.п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року).

На підставі викладеного, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

05 жовтня 2023 р. між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, за адресою: м. Кам`янське, вул. Ігнатія Ясюковича, 5, у присутності адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно змісту укладеної та підписаної сторонами угоди, обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення під час судового розгляду, сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді.

Потерпіла у цьому провадженні, ОСОБА_6 , у відповідності з ч. 4 ст. 469 КПК України надала письмову згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

З урахуванням обставин кримінального провадження, сторони узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням приписів ст. 75, 76 КК України.

Сторони, підписуючи вказану угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України. Підстави оскарження вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.

Також наслідком укладання угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

У разі невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, яким затверджена угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку. Крім того, обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України з призначенням йому вказаного покарання. Злочин вчинив при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, враховуючи згоду потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України відноситься до нетяжких злочинів, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

З урахуванням особи винуватого, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявності суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що обвинувачений офіційно не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щирого каяття, наявність обставини, яка обтяжує покарання рецидиву злочинів, суд прийшов до висновку, що ці обставини враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, тому вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості. Речові докази та судові витрати по справі відсутні. На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 05.10.2023 р., укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений на речові докази дерев`яний стілець зеленого кольору та відкривашку кухонну скасувати та вказане майно повернути потерпілій ОСОБА_6 .

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. 473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1