Справа № 541/3895/23
Провадження № 1-кс/541/1108/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 07.11.2023 року до ЄРДР за № 0000289 клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 від 08.11.2023 року про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме просив накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власником, наступним майном: відрізок гумової шланги червоного кольору, всередині якого знаходиться полімерний прозорий зіп-пакет з порошкоподібної речовиною білого кольору, який запаковано до сейф-пакету SUD1018031; мобільний телефон коралового кольору марки «Iphone» модель «XR», який вилучено та запаковано до сейф-пакету НПУ №0005211, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ; мобільний телефон білого кольору «Iphone» модель «11», який вилучено та запаковано до сейф-пакету НПУ №0005147, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , визначивши місце зберігання в кімнаті зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34.

Прокурор до початку судового засідання подав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власники майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, не заперечують проти його задоволення.

Вивчивши клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000289 від 07.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.11.2023 о 16:08 год. до Миргородського РВП надійшло повідомлення від ДОП СДОП ВП Миргородського РВП ОСОБА_6 про те, що поряд з будинком №51 по вул. Зіркова в м. Миргород Полтавської області виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігає при собі речовину, ймовірно психотропну.

Під час проведення огляду місця події 07.11.2023 поряд з будинком №51 по вул. Зіркова в м. Миргород Полтавської області, ОСОБА_4 добровільно видав наступне: відрізок гумової шланги червоного кольору, всередині якого знаходиться полімерний прозорий зіп-пакет з

порошкоподібної речовиною білого кольору, який запаковано до сейф-пакету SUD1018031; мобільний телефон коралового кольору марки «Iphone» модель «XR», який вилучено та запаковано до сейф-пакету НПУ №0005211.

Також під час проведення огляду місця події 07.11.2023 поряд з будинком №51 по пул. Зіркова в м. Миргород Полтавської області, ОСОБА_5 добровільно видав наступне: мобільний телефон білого кольору «Iphone» модель «11», який вилучено та запаковано до сейф-пакету НПУ №0005147.

Постановою дізнавача від 07.11.2023р. вилучені речі визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000289.

Як зазначено прокурором, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду майно, з метою подальшого проведення слідчих дій та відповідних експертних досліджень. Оскільки в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, просив накласти арешт на вилучене майно.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх

підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки прокурором доведено, що є ознаки вчинення кримінального правопорушення та вилучені речі можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також несе у собі відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, відповідають критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України та були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою збереження речового доказу, вважаю за необхідне клопотання задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 про накладення арешту в кримінальному провадженні №0000289 - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасове вилучено майно, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власником, наступним майном: відрізок гумової шланги червоного кольору, всередині якого знаходиться полімерний прозорий зіп-пакет з порошкоподібної речовиною білого кольору, який запаковано до сейф-пакету SUD1018031; мобільний телефон коралового кольору марки «Iphone» модель «XR», який вилучено та запаковано до сейф-пакету НПУ №0005211, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон білого кольору «Iphone» модель «11», який вилучено та запаковано до сейф-пакету НПУ №0005147, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши місце зберігання в кімнаті зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1