ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи у кримінальному провадженні за №0000004 від 01.05.2023 р. за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 жовтня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 жовтня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівцях) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_8 та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 14 листопада 2023 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 окремі обов`язки, які передбачені у ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.10.2023р. та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту.

ЄУНСС:727/10836/23

НП: 11-сс/822/264/23 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_1 .

Вважає, що ризики, на які вказує слідчий суддя, є хибними і ґрунтуються на припущеннях, оскільки стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які б це підтверджували.

Також, на думку апелянта, лише тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не є визначальним фактором та безумовною обставиною застосування найсуворішого запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_7 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, не судимий.

Щодо обґрунтованості підозри зазначає, що органом досудового розслідування не надано матеріалів НСРД та інших доказів, на які посилається сторона обвинувачення, як на докази доведеності вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Вважає, що слідчий суддя визначив альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі, який є непомірним для родичів ОСОБА_7 .

Тому вважає, що відносно ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги, думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, міркування прокурора, який вважав ухвалу районного суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими.

Так, апеляційним судом встановлено, що СВ (з дислокацією у м. Чернівцях) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004, внесеного 01.05.2023 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за яким ОСОБА_7 07.10.2023р. було повідомлено про підозру у його вчиненні.

У межах цього провадження слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , за наслідками розгляду якого постановлено оскаржувану ухвалу.

Матеріали, додані до клопотання, та які були предметом розгляду слідчим суддею, свідчать про те, що оголошена ОСОБА_7 підозра за ч. 3 ст.332 КК України є обґрунтованою.

Враховуючи, те що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Відтак, доводи сторони захисту в цій частині не заслуговують на увагу, та на даному етапі досудового розслідування не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Всупереч доводам апеляційної скарги, слідчим суддею, враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, а тому, на думку колегії суддів, ризик переховування його від суду та ризик вчинення ним інших злочинів є реальними.

Крім того, є обґрунтованими й інші ризики, передбачені у ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки не всі докази ще встановлені (відшукані); незаконно впливати на свідків, які ще не допитані, зважаючи на те, що слідство ще триває; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний обізнаний про обставини кримінального правопорушення.

Твердження апелянта про те, що стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження існування вказаних ризиків, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки доведеність ризиків не передбачає фактичне вчинення конкретних дій особою, спрямованих на створення перешкод у кримінальному провадженні. Оцінці підлягає наявність вірогідності вчинення таких дій.

За таких обставин, існування вказаних ризиків в сукупності з даними про особу ОСОБА_7 вказують на наявність підстав для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного не зможе запобігти встановленим ризикам.

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, не судимий, то такі враховані апеляційним судом, однак вони не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики та не дають підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу, як про це просить апелянт.

Аналізуючи рішення слідчого судді в частині альтернативного виду запобіжного заходу у вигляді застави, то, на думку колегії суддів, такий визначено слідчим суддею у відповідності до ст.182 КПК України, у розмірі, який гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі її внесення.

Колегія суддів погоджується, що саме застава у розмірі 500000грн здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Такого висновку апеляційний суд доходить з урахуванням тяжкості та характеру інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, а також з урахуванням майнового стану підозрюваного та обґрунтованим існуванням ризиків.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, як про це зазначає адвокат в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики ЄСПЛ, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Мотиви адвоката в апеляційній скарзі щодо непомірного розміру застави самі по собі не можуть бути єдиним обґрунтуванням застосування щодо його підзахисного меншого розміру застави, оскільки розмір застави визначається з урахуванням також сукупності інших обставин.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що слідчим суддею у резолютивній частині ухвали помилково зазначено про те, що клопотання слідчого було задоволено повністю, оскільки матеріали справи свідчать, що фактично таке клопотання було задоволено лише частково, оскільки застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14 листопада 2023 року, тобто не на 60 діб, як про це просив слідчий у поданому ним клопотанні.

Зважаючи на вищевказане, ухвалу слідчого судді слід скасувати з постановленням нової ухвали, оскільки суд апеляційної інстанції у відповідності до ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого суді не має права змінити таку ухвалу, а лише скасувати і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст. 176-178, 183, 194, 197, 199, 376, 407, 422 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівцях) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 14 листопада 2023 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених КПК України, визначити запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою особою на наступний депозитний рахунок Чернівецького апеляційного суду: р/рUA0082901, МФО: 820172, назва: Чернівецький апеляційний суд, ідентифікаційний код юридичної особи: 42255464; ДКСУ м. Київ.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими підозрюваними: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків у разі внесення застави визначити до 14 листопада 2023 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення особи з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3