У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Донецьк, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 подане в рамках кримінального провадження № 0000180, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2023, відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000180, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2023 за підозрою громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою протидії діяльності органів виконавчої влади України на території проведення тимчасово окупованої Донецької області, забезпечення стійкості т.зв «Донецької Народної Республіки» (далі - «ДНР»), розподілу функцій та обов`язків, які будуть покладені на учасників «ДНР», встановленню правила поведінки учасників «ДНР» та її структурних підрозділів, обов`язкові для виконання цих учасників під час вчинення терористичної діяльності, у квітні 2015 році особи (відносно яких є окремі кримінальні провадження), всупереч чинного законодавства України, на підставі постанови самопроголошеної «Народної Ради ДНР» прийнято «закон», який підписаний Головою «ДНР» за № 35-IHC, згідно з яким створена система виконавчих органів влади «ДНР».

Пунктом 2 статті 9 вказаного «закону» встановлено, що система органів виконавчої влади «ДНР» складається з «міністерств ДНР».

Відповідно до ч. 1 ст. 11 вказаного «закону» від 24.04.2015 «Про систему виконавчих органів ДНР» «Міністерство ДНР» є республіканським органом виконавчої влади «ДНР», який реалізує державну політику і виконує функції щодо нормативного регулювання, контролю та нагляду в встановленій сфері діяльності, галузеве та міжгалузеве управління в найбільш важливих галузях і встановлених сферах діяльності, надання державних послуг та управління державним майном, а також координацію в встановлених випадках діяльність в цій сфері інших органів виконавчої влади «ДНР».

Крім того, указом самопроголошеного «Голови ДНР» від 13.04.2023 № 119 Ю створено систему органів виконавчої влади, згідно з яким до складу органів виконавчої влади увійшло «Міністерство економічного розвитку ДНР» та інші органи, представники якого сприяють діяльності терористичної організації «ДНР».

Як вказує у клопотанні слідчий, на початку червня 2018 року (точну дату та час встановити не виявилось за можливе), громадянин України ОСОБА_6 достовірно знаючи з розповсюджених у засобах масової інформації та мережі Інтернет повідомлень про проведення на території Донецької області України антитерористичної операції проти терористичної організації «ДНР», діючи з особистих політичних міркувань, корисливих мотивів, порушуючи вимоги ст. 17 Конституції України, вирішив взяти участь у терористичній організації «ДНР», шляхом вступу до її структурного підрозділу т.зв. «Міністерства економічного розвитку т.зв. «ДНР» (мовою оригіналу - «Министерства экономического развития Донецкой народной республики), терористичної організації.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою разом з іншими особами, ініціював та надав згоду на своє призначення в «Міністерство економічного розвитку «ДНР» на посаду «виконуючого обов`язки заступника Міністра економічного розвитку «ДНР» (мовою оригіналу - «Исполняющего обязанности заместителя Министра экономического развития Донецкой народной республики).

Слідчий у клопотанні вказує, що з червня 2018 року (більш точну дату та час встановити не можливо) ОСОБА_6 призначений на посаду «виконуючого обов`язки заступника Міністра економічного розвитку «ДНР», який відповідно до тимчасового основного закону (конституції) самопроголошеної «ДНР», є державним органом виконавчої влади вказаної терористичної організації «ДНР».

У подальшому, з червня 2018 по теперішній час ОСОБА_6 , знаходячись у м. Донецьк в будинку т.зв. «Міністерства економічного розвитку «ДНР», розташованому за адресою: м. Донецьк, Куйбишевський район, проспект Богдана Хмельницького, будинок 102, достовірно знаючи, що «Міністерство економічного розвитку «ДНР» діє в супереч Конституції України та нормативно-правових актів України, умисно, вчинює дії, направлені на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, а саме виконує вказівки учасників «ДНР» (відносно яких є окремі кримінальні провадження), спрямовані на функціонування структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» - «Міністерства економічного розвитку «ДНР » та виконання покладених на підрозділ функцій і обов`язків.

Перебуваючи на вказаній посаді, у період часу з червня 2018 року по теперішній час, громадянин України ОСОБА_6 виконує обов`язки, передбачені постановою т.зв. «Правління ДНР» від 10.10.2019 № 30-1 «Про затвердження Положення про Міністерство економічного розвитку Донецької Народної Республіки».

Слідчий у клопотанні зазначає, що 19 травня 2023 року ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді «виконуючого обов`язки заступника Міністра економічного розвитку ДНР» під час участі в ранковій телепередачі на регіональному каналі окупаційної влади «ОПЛОТ ТВ» надав інтерв`ю ведучим щодо паспортизації та надання адміністративних послуг в т.зв. «ДНР».

В подальшому, 24 травня 2023 року, перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_6 , провів виїзний прийом в м. Торез Донецької області і відповів на питання місцевих жителів щодо діяльності багатофункціональних центрів, які входять в склад «Міністерства економічного розвитку ДНР».

Також, 16 серпня 2023 року ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки заступника Міністра економічного розвитку ДНР» провів виїзний прийом громадян у м. Кіровське Донецької області на тему підтримки починаючих підприємств у т.зв. «ДНР».

Слідчий у клопотанні стверджує, що ОСОБА_6 з моменту призначення на посаду «виконуючого обов`язки заступника Міністра економічного розвитку ДНР» по теперішній час, перебуваючи в м. Донецьку та інших населених пунктах на території тимчасово окупованої Донецької області, яка відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» №254-VIII від 17.03.2015, є тимчасово окупованою територією України, вчиняв дії, направлені на участь у діяльності терористичної організації «ДНР», а саме вступив та перебував у складі «ДНР», створює умови для функціонування «ДНР», виконував вказівки інших учасників «ДНР», здійснює заходи встановлені злочинним планом організаторів «ДНР» (відносно яких є окремі кримінальні провадження), та на організаційне сприяння діяльності терористичної організації «ДНР», а саме надання учасникам «ДНР» наказів, розпоряджень, надавання доручень, проведення інструктажів, прийняття звітів про виконання тих чи інших дій, застосування заходів впливу щодо учасників терористичної організації за невиконання наказів і доручень або порушення встановлених правил поведінки учасниками «ДНР», підшукування нових членів терористичної організації.

Як вказує слідчий у клопотанні, такими своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив дії, спрямовані на участь в діяльності терористичної організації, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Окрім цього слідчий зазначає, що 01.12.2023 у вказаному кримінальному провадженні в порядку ст.ст. 133, 135, 276 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Донецьк, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1302-р від 21.10.2020, друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому в 2023 році розміщуються повістки про виклик підозрюваного, обвинуваченого та інформація про процесуальні документи, визначено газету «Урядовий кур`єр».

У зв`язку із викладеним, відповідно до вимог ст. ст. 133, 135, 276 КПК України, у газеті «Урядовий кур`єр» опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 на 11.12.2023, 12.12.2023, 13.12.2023 о 10 год. 00 хв.

Слідчий у клопотанні вказує, що станом на 13.12.2023 останній не з`явився на адресу СУ, причини неявки не зазначив.

Згідно з відповіддю оперативного підрозділу - ДКІБ СБ України вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 не перетинав кордон України в визначених пунктах пропуску, станом на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України.

13.12.2023 у зв`язку з переховуванням від слідства та суду, ОСОБА_6 оголошено в розшук, який доручено здійснювати ДКІБ СБ України.

У клопотанні поставлене питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із існуванням ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає можливим здійснювати розгляд клопотання за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Вказав, що дане клопотання не є підсудним Солом`янському районному суду м. Києва. Крім цього, підозра ОСОБА_6 є необґрунтованою; у матеріалах справи відсутня постанова слідчого про перекваліфікацію кримінального провадження з ч. 5 ст. 111-1 КК України на ч. 1 ст. 258-3 КК України; до 29.08.2023 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювалося неповноважним органом досудового розслідування; було порушено право на захист ОСОБА_6 .

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши думку прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що пред`явлена органами досудового розслідування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозра за ч. 1 ст. 258-3 КК України, відповідає вимогам ст.ст. 276-278 КПК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_6 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу. Крім того, на даний час підозрюваний ОСОБА_6 знаходиться на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, де може і надалі продовжити вчиняти аналогічне кримінальне правопорушення, або вчинити інше правопорушення, пов`язане з порушенням законів та звичаїв війни.

За таких обставин, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , його майновий та сімейний стан, обставини вчиненого ним кримінального правопорушення проти громадської безпеки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, який відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання підозрюваного ОСОБА_6 і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

У той же час, слідчий суддя вважає, що доводи сторони захисту про те, що до 29.08.2023 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювалося неповноважним органом досудового розслідування та було порушено право на захист ОСОБА_6 є необгрунованими та такими, що не спростовують доводи сторони обвинування щодо необхідності обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 199, 303, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1