УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2024 Справа №607/15192/22 Провадження №1-кп/607/69/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

під час проведення судового засідання, в приміщенні зали суду, в м.Тернополі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000023 від 21.06.2022 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000023 від 21.06.2022 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

20.12.2023 прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оскільки понад рік судовий розгляд неможливо завершити так як обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово не з`являвся у судові засідання, зокрема до обвинуваченого неодноразово застосовувались приводи у судове засідання, а також судовий розгляд зупинявся у зв`язку із розшуком обвинуваченого.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.12.2023 оголошено в розшук обвинуваченого ОСОБА_3 , надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

18.01.2024 ОСОБА_3 прибув до приміщення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання, з мотивів у ньому наведених.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що копія клопотання йому вручене. Заперечив стосовно задоволення вказаного клопотання. Вказав, що у попередні судові засідання не з`явився, бо хворів та зазначив, що у нього зараз складна життєва ситуація. Разом із тим, будь - яких документів, на підтвердження своїх пояснень суду обвинувачений не надав.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила стосовно задоволення вказаного клопотання, вказала, що обвинувачений не з`являвся у судові засідання, бо не був належним чином повідомленим. Просила у задоволенні клопотання відмовити.

Перевіривши надані матеріали, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015), яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та санкцією якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Суд вважає, що за результатами розгляду клопотання, оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, а саме: - п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватись від суду, який стверджується наступним.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000023 від 21.06.2022 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України було скеровано до суду 31.10.2022.

Ухвалою суду від 1.11.2022 (а.м.к.п. 11, т.1) було призначено підготовче судове засідання на 11.11.2022, у яке обвинувачений не з`явився та у подальшому судове засідання було відкладено на 29.11.2022.

Ухвалою суду від 29.11.2022 (а.м.к.п. 19, т.1) було постановлено застосувати привід до обвинуваченого ОСОБА_3 у наступне судове засідання.

За клопотання обвинуваченого ухвалою суду від 4.01.2023 (а.м.к.п. 26, т.1) було доручено центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити адвоката обвинуваченому ОСОБА_3 .

У подальшому ухвалою суду від 17.01.2023 (а.м.к.п. 36, т.1) було постановлено призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні №000023 на 26.01.2023.

У наступні судові засідання, призначені на 26.01.2023 (а.м.к.п. 39, т.1), 7.02.2023 (а.м.к.п. 42, т.1), 27.02.2023, (а.м.к.п. 46, т.1), 30.03.2023 (а.м.к.п. 56, т.1), 16.05.2023 (а.м.к.п. 63, т.1), 5.06.2023 (а.м.к.п. 67, т.1) обвинувачений ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про час та місце їх проведення, не з`являвся, про причини своєї неявки у ці засідання суд не повідомив та не надав будь-яких яких документів на підтвердження причин своєї неявки.

У зв`язку із цим ухвалою суду від 5.06.2023 (а.м.к.п. 67, т.1) було постановлено застосувати привід до обвинуваченого ОСОБА_3 у наступне судове засідання, призначене на 21.06.2023.

Разом із тим, згідно рапорту працівників поліції доставити у судове засідання обвинуваченого ОСОБА_3 не вдалось, оскільки він був відсутній за місцем проживання. За наведеного, ухвалою суду від 21.06.2023 (а.м.к.п. 74, т.1) було постановлено оголосити в розшук обвинуваченого ОСОБА_3 , судове провадження зупинено.

10.07.2023 було встановлено місце перебування обвинуваченого та доставлено його до суду, судове провадження відновлено та ухвалою суду від 10.07.2023 доручено призначити захисника обвинуваченому із центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (а.м.к.п. 88, т.1).

Надалі у судові засідання, призначені на 25.09.2023 (а.м.к.п. 141, т.1), 13.11.2023 (а.м.к.п. 148, т.1), 1.12.2023 (а.м.к.п. 152, т.1) обвинувачений ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про час та місце їх проведення, не з`являвся про причини своєї неявки у ці засідання суд не повідомив.

Ухвалою суду від 1.12.2023 було постановлено застосувати привід до обвинуваченого у наступне судове засідання на 20.12.2023 (а.м.к.п. 155, т.1).

Здійснити привід обвинуваченого у судове засідання на 20.12.2023 не вдалось, оскільки під час неодноразових відвідувань адреси проживання обвинуваченого працівниками поліції останній був відсутній за місцем проживання.

Прокурор у судовому засіданні 20.12.2023 подав до суду клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_3 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 20.12.2023 було постановлено повторно оголосити в розшук обвинуваченого ОСОБА_3 та надано дозвіл на його затримання, судове провадження зупинено. (а.м.к.п. 171-172, т.1).

Вирішуючи питання про наявність правових підстав та доцільність застосування щодо ОСОБА_3 найсуворішого запобіжного заходу, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 цієї статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Водночас, відповідно до ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме - тримання під вартою.

Зважаючи на наведене вище, та за наслідками встановлених обставин при розгляді клопотання, враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , який неодноразово, будучи належним чином повідомленим про час та місце судових засідань, не з`являвся в судові засідання, не повідомляючи про причини неявки, або ж, не надаючи документів, котрі підтверджують причини такої неявки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до абз.8 ч. 4 ст. 183 КПК України зазначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З викладеного вбачається, що законодавцем передбачено можливість, а не обов`язок суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України, а тому суд з урахуванням встановлених в ході розгляду даного клопотання обставин та даних про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, суд приходить до переконання про можливість визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави у відповідності до вимог ст. ст. 182, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд враховуючи дані про особу обвинуваченого приходить до висновку про доцільність визначити йому заставу 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не порушує принцип пропорційності, не є явно непомірною для нього. Проте вона є значною та, на думку суду, цілком здатною забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого, в разі внесення ним застави, обов`язки, що визначені ч.5 ст.194 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання.

На підставі викладеного та керуючись: главою 18 КПК України, ст.ст. 331, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23 год. 59 хв. 14.03.2024.

Взяти ОСОБА_3 під варту в залі суду.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_3 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу в розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: ТУ ДСА України в Тернопільській області код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_3 у справі №607/15192/22, згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.01.2024.

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- з`являтися до прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до УДМС в Тернопільській області свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (при наявності);

Термін дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23 год. 59 хв. 14.03.2024.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також надіслати уповноваженій службовій особі у місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1