КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/5676/2023 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянула у судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги з доповненнями захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , подані в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000034,-

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою частково задоволено клопотання детектива Бюро економічної безпеки України ОСОБА_12 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31 жовтня 2023 року, включно, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України, з визначенням застави у вигляді 190 000 (сто дев`яносто тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 509 960 000 (п`ятсот дев`ять мільйонів дев`ятсот шістдесят тисяч) гривень, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя відповідно по положень ст.ст. 177, 178 КПК України, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, яка підтверджується доданими до клопотання даними, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, характеризуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, а також врахувавши наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні запобіжного заходу його підзахисному. Посилається захисник на те, що ухвала слідчого судді незаконна: - недосліджені докази, які б підтвердили вчинення ОСОБА_7 злочинів (слідчий їх не надав); в діях підзахисного - відсутня об`єктивна сторона злочину, адже ОСОБА_7 не заволодівав шляхом обману або зловживання довірою грошовими коштами ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», а отримав їх як кредитор на підставі відповідних кредитних договорів, за якими ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» було боржником; - відсутня суб`єктивна сторона злочину, адже у ОСОБА_7 був відсутній прямий умисел і корисливий мотив, що спрямований на протиправне заволодіння грошовими коштами ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», оскільки він попередньо погасив зобов`язання даної компанії перед ПАТ КБ «Прпватбанк» в результаті чого на підставі п.3 ч.1 ст. 512 ЦК України набув як кредитор відповідне право вимоги ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття». Захисник вказує на те, що доводи сторони захисту про те, що між ОСОБА_7 та ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» були цивільно-правові відносини, відсутні збитки до ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» слідчим суддею не були враховані. Також апелянт зазначає про відсутність ризиків, визначених ст.177 КПК України, оскільки їх існування не підтверджено в судовому засіданні. Окрім того апелянт вказує на те, що слідчий суддя не звернув увагу на порушення підслідності, а відтак і підсудності розгляду клопотання. Мало місце порушення порядку визначення слідчого судді для розгляду клопотання та безпідставно визначено місце тримання ОСОБА_7 під вартою в ізоляторі СБ, а не слідчого ізолятора Києва. Крім того апелянт посилається на непомірний розмір застави, визначений слідчим суддею, що є порушенням Конвенції та практики Європейського суду з прав людини, ні сторона обвинувачення, ні слідчий суддя ніяким чином не обґрунтовують, чому менший розмір застави не здатен забезпечити виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків. Окрім того апелянт звертає увагу, що слідчим суддею при прийнятті рішення не враховані положення ст. 178 КПК України, дані, які характеризують особу ОСОБА_7 , зокрема, стан здоров`я. Також слідчим суддею не було розглянуто можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо ОСОБА_7 . Захисник вважає, що ухвала слідчого судді не узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, яка склалась з питань обрання запобіжних заходів, посилаючись на конкретні рішення.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_11 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити органу досудового розслідування в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку захисника. ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки його висновки про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів не ґрунтуються на матеріалах, доданих до клопотання, органом досудового розслідування до матеріалів не долучено жодного документу, який свідчив би про скоєння злочину. Ризики, на які посилаються слідчий суддя і орган досудового розслідування, жодним чином не обґрунтовані, прокурором в суді першої інстанції не доведені, жодних документів на підтвердження їх існування не надано. Не враховано слідчим суддею дані, які характеризують особу підзахисного, вік, стан здоров`я. Також апелянт посилається на те, що прокурором та слідчим суддею не доведено неможливості застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу та зазначає, що визначений розмір застави є непомірний.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 11.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, а також за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , за попередньою змовою з іншими невстановленими у ході досудового розслідування особами, з метою заволодіння шахрайським шляхом майном (коштами) ПАТ «Нафтохім Прикарпаття», яке в лютому - квітні 2013 року отримало кредитні кошти в АТ КБ «Приватбанк», уклав 06.12 2013 року з АТ КБ «Приватбанк» договір поруки для забезпечення виконання зобов`язань ПАТ «Нафтохім Прикарпаття» за вказаними кредитними договорами. 30.12.2013 року ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленими особами А.Т. КБ «Приіватбанку» імітував внесення ним до каси Головного офісу АТ КБ «Приватбанку» готівкових коштів у сумі 949 млн. грн.., які того ж дня були «переведені» у безготівкові кошти та зараховані на особистий рахунок ОСОБА_7 , після чого були перераховані у безготівковій формі на рахунки ПАТ «Нафтохім Прикарпаття» в сумі близько 600 млн. грн.., чим була створена кредиторська заборгованість товариства перед ОСОБА_7 .. В подальшому, ОСОБА_7 офіційно повідомив товариство про необхідність повернення «боргу» та в період з травня-жовтня 2020 року шляхом обману заволодів грошовими коштами ПАТ «Нафтохім Прикарпаття» в сумі 572 240 090 грн., які були перераховані товариством на його особистий рахунок в АТ «Айбокс Банк». Пізніше вказані грошові кошти товариства були спрямовані ОСОБА_7 на придбання іноземної валти та легалізовані шляхом оплати юридичних послуг ряду юридичних осіб - нерезидентів, рахунки яких були відкриті в банківських установах США, Франції, Великобританії та Швейцарії.

02 вересня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до районного суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу к вигляді застави у сумі 572 239 536 грн. Слідчий суддя районного суду задовольнив частково дане клопотання та застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в сумі 509 960 000 гривень.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів наданих органом досудового розслідування встановив, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України.

Доводи апелянтів про відсутність доказів причетності ОСОБА_7 до інкримінованих злочинів, існування цивільно-правових відносин між їх підзахисним та ПАТ «Нафтохім Прикарпаття», АТ КБ «Приватбанк» є непереконливими, оскільки на даній стадії суддя не перевіряє докази з огляду на їх допустимість для визнання вини особи у вчиненні кримінальних правопорушень, а долучені до клопотання органу досудового розслідування докази, зокрема, протоколами допиту свідків від 31.08.2023 року ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру підозрюваного; копії кредитних договорів, укладених між ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ» та АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; копії договорів поруки, укладеними між ОСОБА_7 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; копії платіжних доручень, на підставі яких здійснено перерахування коштів на рахунки ОСОБА_7 на рахунки ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ» давали достатні підстави вважати ОСОБА_7 причетним до кримінальних правопорушень, які розслідуються.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки прокурора щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання.

Наявні в матеріалах кримінального провадження докази, як зазначив слідчий суддя та на які посилався орган досудового розслідування у клопотанні, всупереч доводам апелянтів вказують на те, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі та розуміючи, що за вчинення кримінальних правопорушень кримінальним законодавством передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Окрім того ОСОБА_7 має паспорти інших держав, що дає йому право безперешкодно переміщуватись як по території України, так і за її межами.

Ризики, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, вбачаються з огляду на те, що, як зазначено в клопотанні, на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, та не встановлені всі особи, які можуть бути причетні до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, не вилучені всі речі та документи, необхідні для повного та об`єктивного досудового розслідування, встановлення всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень та осіб, які можуть бути причетні до його вчинення, може знищити або сховати будь - яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень та незаконно вливати на свідків, експертів та інших учасників у даному кримінальному провадженніз метою зміни показань. Про даний ризик свідчить і та обставина, що органом досудового розслідування не було встановлено та вилучено договір поруки, який повинен бути укладений між ОСОБА_7 та ПАТ «Нафтохім Прикарпаття», що вбачається з пояснень в судовому засіданні апеляційної інстанції прокурора та підозрюваного.

Доводів апелянтів про те, що суд визнав в ухвалі існування ризику перешкоджати іншим чином не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки в даному провадженні існують інші ризики, передбачені ст. 177 КПК України та які дають підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні клопотання суддя також врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні даних кримінальних правопорушень, наслідки кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного та дійшов висновку про відсутність підстав, які б переконували суд, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Посилання захисників на незадовільний стан здоров`я їх підзахисного на думку колегії суддів є непереконливими, так як наявність захворювань, які б вказували про неможливість утримання підозрюваного під вартою, встановлюється відповідним висновком лікарської комісії та вирішується у передбаченому законом порядку. Такі дані у матеріалах справи відсутні. Крім того, відповідно до ст. 49 Конституції України, підозрюваний не обмежений у реалізації права на охорону здоров`я шляхом звернення за медичною допомогою до адміністрації установи місця тримання.

Не заслуговують на увагу колегії суддів і посилання апелянтів на порушення підслідності у даному кримінальному провадженні, так як підозра у кримінальному провадженні № 0000034 повідомлена ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 190 та ч. 3 ст. 209 КК України слідчим БЕБ України, який розпочав кримінальне провадження, що не суперечить вимогам ч.9 ст.216 КПК України.

Водночас колегія суддів зважує і на ту обставину, що застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 суд правильно визначив підозрюваному заставу в сумі 509 960 000 (п`ятсот дев`ять мільйонів дев`ятсот шістдесят тисяч) гривень виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, та з врахуванням даних про особу підозрюваного, обставин кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, що відповідає вимогам ст. 182 КПК України.

Поряд з цим, зважаючи на тяжкість злочинів та їх суспільну небезпеку, колегія суддів вважає, що на даний час запобіжний захід у виді особистої поруки є неспівмірним з ризиками, передбаченими ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особам, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Тягар доказування обставин, що свідчать про те, що особи, які виявили бажання стати поручителями заслуговують на довіру або особливу довіру, а також обставин, що свідчать про фінансову спроможність вказаних осіб сплатити грошове стягнення у разі невиконання ними взятих на себе зобов`язань, покладається на сторону кримінального провадження, що заявила клопотання про застосування запобіжного заходу у виді поруки.

При цьому, застосування особистої поруки є ефективним у випадку, коли для підозрюваного розрив соціальних зв`язків з поручителем або підрив його авторитету є гіршим, ніж застосування більш суворого запобіжного заходу.

З поданих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 заяв про взяття на поруки, які фактично однакові за змістом, не вбачається, що поручителі зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

До вказаних заяв не додано будь-яких доказів, аналізуючи які суд апеляційної інстанції міг зробити висновок, що вказані особи дійсно можуть позитивно впливати на поведінку підозрюваного, а також зможуть ефективно виконати свої зобов`язання, як поручителя.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги з доповненнями захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 подані в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня 2023 року, якою частково задоволено клопотання детектива Бюро економічної безпеки України ОСОБА_12 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу застави в розмірі 509 600 000 гривень щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії до 31 жовтня 2023 року, включно, - залишити без змін.

Клопотання ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_32 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 про особисту поруку підозрюваного ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4