справа № 361/3775/22
провадження № 1-кп/361/630/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2023 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000688 від 07.04.2022 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Васильківка Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 ,, проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , освіта вища, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина 2007 року народження, раніше судимого 07.06.2021 вироком Вищого антикорупційного суду за ч. 2 ст. 364 КК України до 4 років позбавлення волі зі штрафом у розмірі 17000,00 грн., а також з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2022 о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Fiat» моделі «Tempra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Київська в м. Бровари, в лівій смузі для руху в напрямку від м. Чернігів до м. Київ, проїжджаючи ділянку дороги біля будинку №173 по вулиці Київська не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив вимоги п.п.б) п.2.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далів - ПДР), яким передбачено, що

-для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стедити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі,

продовжуючи свій рух зі швидкістю близько 67-70 км/год, з перевищенням встановлених норм швидкісного режиму для населених пунктів, встановленого п. 12.4 ПДР (50 км/год), чим порушив п.п.б) п. 12.9. Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що

-водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил,

внаслідок чого допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля марки «Fiat» моделі «Tempra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з лівою боковою частиною велосипеда марки «ММВЗ» серійний номер 15132094, під керуванням ОСОБА_7 , який в той момент перетинав проїзну частину вулиці Київська справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_7 отримав згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді забійної скальпованої рани тім`яної області, струсу головного мозку, закритих уламкових переломів кісток лівої гомілки у верхній третині зі зміщенням уламків.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п.б) п.2.3., п.п.б) п.12.9 Правил дорожнього руху перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

17.11.2023 між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення (т.1 а.с.162-166), у відповідності до якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду, потерпілий не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру. Сторони узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді 3 місяців арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України, сторонам угоди ці наслідки роз`яснені і зрозумілі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у порушенні Правил дорожнього руху під час керування автомобілем марки «Fiat», що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження та просить затвердити укладену з потерпілим угоду про примирення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просить затвердити укладену між обвинувачений та потерпілим угоду про примирення, яка відповідає положенням ст. 471 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що він претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 не має та просить затвердити угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження укладеної між ними 17.11.2023 угоди про примирення, вказавши, що заперечень щодо затвердження цієї угоди сторона обвинувачення не має.

Розглядаючи у відповідності до положень ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження укладеної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

У відповідності до вимог ч. 3, 5 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.п. 1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_7 цілком розуміє наслідки затвердження укладеної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в цих угодах, умови угод про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Обставин, які перешкоджають затвердженню угоди, не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення від 17.11.2023, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_5 і потерпілим ОСОБА_7 , та призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, є необхідною і достатньою для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і відповідає вимогам закону про кримінальну відповідальність, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої покарання ОСОБА_5 обставин - щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку (т.1 а.с.167), відсутність обтяжуючих покарання обставин, беручи до уваги особу обвинуваченого, який раніше судимий (т.1 а.с.175), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (т.1 а.с.176), наявність стійких родинних зв`язків: одружений (т.1 а.с.172), має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.173), за місцем проживання характеризується посередньо, до адміністративної відповідальності по лінії громадської безпеки не притягувався, алкогольними напоями не зловживає (т.1 а.с.174).

Відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно п.п. «а» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають один день арешту.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», маючи на увазі, що при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. При вчиненні нового злочину особою, яка відбувала покарання у виді позбавлення волі, його невідбутою частиною треба вважати строк, який залишився на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за новий злочин, а якщо такий захід не обирався, - то строк, який залишився після постановлення останнього за часом вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Вищого антикорупційного суду від 07.06.2021 засуджений за ч. 2 ст. 364 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки зі штрафом 17000,00 гривень, а також з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік. Строк відбування покарання ОСОБА_5 основного покарання у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його фактичного затримання з метою виконання цього вироку та згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015) в строк основного покарання зараховано строк його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання 10.05.2018 по день звільнення з-під варти з ДУ «Київський слідчий ізолятор №13» - по 16.05.2018 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій обчислювати з моменту відбуття основного покарання у виді позбавлення волі (т.1 а.с.185,186-220,221-234).

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується за даним вироком, суд, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного ОСОБА_5 за цим вироком, частково приєднує не відбуту частину покарання за вироком Вищого антикорупційного суду від 07.06.2021, із застосуванням положень ст. 72 КК України.

Згідно повідомлення Вищого антикорупційного суду від 07.12.2023 ОСОБА_5 було затримано 01.07.2022 та направлено для відбування покарання, призначеного вироком ВАКС від 07.06.2021. Покарання, призначене цим вироком в частині штрафу в розмірі 17000,00 грн. виконано в повному обсязі (т.1 а.с.250-251).

Оскільки ОСОБА_5 засуджений вироком Вищого антикорупційного суду від 07.06.2021 до 4 років позбавлення волі, строк відбування покарання належить рахувати з моменту його фактичного затримання із зарахуванням в строк основного покарання строк його попереднього ув`язнення з 10.05.2018 по 16.05.2018 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (7 днів х 2 дні = 14 днів), затримано ОСОБА_5 01.07.2022, то невідбута частина за цим вироком становить 2 роки 5 місяців 19 днів на день ухвалення даного вироку.

Строк відбування покарання у такому випадку слід обраховувати з моменту постановлення вироку.

Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1, ч. 4 ст. 71, призначаючи обвинуваченому узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді 3 місяців арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, суд частково приєднує до нього невідбуту частину покарання за вироком Вищого антикорупційного суду від 07.06.2021, яка на день ухвалення цього вироку становить 2 роки 5 місяців 19 днів, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік, та враховуючи п.п. «а» п. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 72 КК України визначає остаточне основне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, а також з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік.

Цивільний позов у справі заявлено не було.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Речовими доказами суд розпоряджається у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Питання, щодо майна, на яке накладено арешт, слід вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 17.11.2023 угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ч. 1, ч. 4 ст. 71, з урахуванням п.п. «а» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Вищого антикорупційного суду від 07.06.2021, призначивши ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік та з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік.

Строк відбування основного покарання у виді позбавлення волі обраховувати з моменту постановлення вироку, а строк додаткових покарань у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій обчислювати з моменту відбуття основного покарання у виді позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 5011,28 грн (п`ять тисяч одинадцять грн. 28 коп).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.04.2022, на автомобіль марки «Fiat» моделі «Tempra» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речові докази по справі :

-автомобіль марки «Fiat» моделі «Tempra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий ОСОБА_5 на відповідальне зберігання - залишити власнику за належністю;

-велосипед марки «ММВЗ» серійний номер 15132094, який переданий ОСОБА_7 на відповідальне зберігання - залишити власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. ст. 394, 395 КПК України, до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1