Справа № 579/61/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2024 року Кролевецький районний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 19.12.2023 року, щодо обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Локня Кролевецького району Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, громадянина України, не працюючого, неодруженого, не військовозобов`язаного, раніше судимого: 26.01.2016 Новопсковським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; з 31.03.2016 року перебуває на обліку Конотопського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області; 29.11.2016 направлено в суд Луганської області з обвинувальним актом за ч. 4 ст. 407 КК України, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 18.12.2023 на протязі дня разом зі співмешканкою ОСОБА_3 перебував у будинку АДРЕСА_2 . Цього ж дня близько 20 год. 30 хв. між співмешканцями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виникла словесна сварка, в ході якої останній на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до своєї співмешканки ОСОБА_4 , яка в цей час сиділа на дивані в кімнаті будинку, та наніс їй декілька ударів долонею лівої руки в область обличчя, від чого остання впала на диван, та наніс ще декілька ударів кулаком лівої руки в область грудної клітки ОСОБА_4 , коли та перебувала в положенні лежачи на спині на дивані, після чого припинив свої протиправні дії.

В результаті протиправних дій ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: «Садна м`яких тканин обличчя, грудної клітки», які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 134 від 21.12.2023 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями, які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подані відповідні заяви обвинуваченим ОСОБА_2 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, надав згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, та потерпілою ОСОБА_3 . Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, - умисному завданні легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітніх дітей, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання, суд визнає скоєння кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в межах санкції статті, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень відповідно до вимог ст. 50 КК України.

Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1