Справа № 638/3786/23
Провадження № 1-в/638/273/23
УХВАЛА

Іменем України

15 грудня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Засуджений заяву обґрунтовує тим, що має незадовільний стан здоров`я, а також просить врахувати військовий стан, який впливає на життя засуджених.

У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, просив замінити призначене покарання на більш м`яке. Також зазначив, що не працює, оскільки є непрацездатним, заборгованостей не має.

Захисник клопотання засудженого підтримала та просила задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні у задоволенні заяви просив відмовити, оскільки відсутні відповідні підстави.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.

Судом встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_5 має попередні судимості:

1). 20.08.2003 року за ст. 185 ч.3, 69 КК України до 1 року позбавлення волі;

2). 18.03.2004 року за ст.ст. 185 ч.1, 69, 185 ч.2, 69, 185 ч.3, 69, 70 ч.1, 70 4.4 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

3). 01.03.2007 року за ст. 213 ч.1 КК України виправні роботи 120 годин;

4). 03.09.2009 року за ст.ст. 15 ч.3, 185 4.2 КК України до 1 року 2 місяців 3 днів позбавлення волі.

Засуджений: 24.12.2015 року Сумським районним судом Сумської області за ст.121 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі. має обставини, які обтяжують покарання, а саме у стані алкогольного сп`яніння. Згідно вироку Сумського районного суду Сумської області від 24.12.2015 року, засуджений має сплатити на користь потерпілого 4195 гривень (лікування); 1701,90 гривень матеріальної шкоди та 60 000 гривень моральної шкоди.

Початок відбування строку покарання 14.03.2019 року. Кінець строку: 14.03.2025 року.

Відповідно до характеристики засудженого від 02.10.2023, засуджений ОСОБА_5 має високий ризик вчинення повторного правопорушення згідно статистичних факторів, має професійно-технічну освіту. До засудження не працював. До праці в установі виконання покарань ставиться з розумною ініціативою, покладенні завдання виконує вчасно, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться задовільно. Частково матеріально залежний від своєї сім`ї.

Емоційно стабільний, але у більшості випадках повторює свої минулі помилки, стикаючись з проблемою, особа іноді нездатна знайти шляхи її вирішення або легко здається і відступає перед труднощами, низький рівень розвитку комунікативних навичок у особи (замкнена, не вміє підтримувати розмову, не здатна конструктивно вести суперечку).

До засудження зловживав вживанням алкогольних напоїв, в стані алкогольного сп`яніння особа здатна на вчинення неправомірних дій, за час відбування покарання в установі засуджений не вживав спиртних напоїв та не притягався до дисциплінарної відповідальності. Негативно ставиться до ПАР.

До засудження особа підтримував зв`язки із особами з антисоціальною поведінкою, має нестійку вмотивованість обмежити свої зв`язки з даними особами після звільнення.

Відбуваючи покарання в державній установі "ОВК (№25)" стосунки з рідними підтримуються деякою мірою, а саме, шляхом телефонних дзвінків. Розлучений.

На початок відбування покарання, виправдовувався тим, що йому були потрібні гроші. Зі слів засудженого, на даний час вину у вчинені злочину визнає частково та деякою мірою усвідомлює наслідки скоєних ним кримінальні правопорушення.

За час відбування покарання в державній установі засуджений характеризується посередньо. Адміністрацією установи виконання покарань «ОВК (25)» не заохочувався, установленого порядку відбування покарань порушував. Під час відбування покарання на профілактичному огляді в установі не перебував.

Не знає що саме потрібно змінити в своєму житті, має нестійку мотивацію до змін. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості.

Переважно дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Під час проведення бесід профілактично - виховного характеру проявляє тактовність.

Переважно утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд.

Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться задовільно. Самостійно виконує роботи із самообслуговування. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

До засудження зловживав вживанням алкогольних напоїв, в стані алкогольного сп`яніння особа здатна на вчинення неправомірних дій.

До засудження особа підтримував зв`язки із особами з антисоціальною поведінкою, має нестійку вмотивованість обмежити свої зв`язки з даними особами після звільнення. Не знає що саме потрібно змінити в своєму житті, має нестійку мотивацію до змін.

За період відбування покарання характеризується задовільно. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як високий.

Крім того, відповідно до характеристики засудженого від 02.10.2023, ОСОБА_5 заохочень не має.

Згідно з наданими начальником ДУ «ОВК №25» матеріалами справи, 08.07.2023 на засудженого було накладено стягнення у виді попередження.

Відповідно до матеріалів особової справи, рішенням комісії ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» від 03.08.2022 року відмовлено в направленні матеріалів до суду для вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а також рішенням від 15.03.2023 року відмовлено в направленні матеріалів до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання як особі, яка своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно з ч.4 п.2 ст.82 КК, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, дотримання охорони праці та техніки безпеки.

У роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, зазначено, що суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (далі Постанова ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 року), заміна невідбутої частини покарання більш м`яким має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить процес виправлення і заслуговує на заміну покарання більш м`яким. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на ставленні особи до вчиненого злочину, на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання щодо покарання особи.

ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком від 24.12.2015 року Сумського районного суду Сумської області за вчинення злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що він неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у тому числі за умисні тяжкі злочини.

Пунктом 2 Постанови ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і доведеності того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до положень п. 17 вказаної Постанови ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 року, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті та засуджений став на шлях виправлення.

При цьому, суд враховує, що Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст. 82 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

Таким чином, враховуючи особу засудженого та його поведінку за весь період відбування покарання, тяжкість вчиненого ним злочину, його попередні судимості та відношення до вчинених злочинів, а також ставлення до праці, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, у зв`язку з чим вважає, що підстави для заміни невідбутої частину покарання більш м`яким покаранням - відсутні.

Таким чином, суд вважає клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 19.12.2023.

Суддя ОСОБА_1