ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/1099/22
Номер провадження 1-кп/292/32/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року смт.Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

головуюча- суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Червоноармійського районного суду Житомирської області матеріали кримінального провадження №0000186 від 19.10.2022 та обвинувальний акт, які надійшли 19 грудня 2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Очеретянка Червоноармійського району Житомирської області,

жителя

АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

З участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження №0000186 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, надійшло з обвинувальним актом із Коростишівської окружної прокуратури 19.12.2022.

Під час судового розгляду кримінального провадження прокурор підтримала подане через канцелярію суду 19.12.2023 клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, який закінчується 28.12.2023, оскільки розгляд справи триває, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не перестали існувати . Доказом існування ризику того, що ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, є те, що останній ніде офіційно не працює, розлучений, зловживає спиртними напоями, характеризується сільською радою за місцем проживання з негативної сторони, обвинувачений не має міцних соціальних зв"язків, за вчинення вказаного кримінального правопорушення йому загрожує покарання у виді позбавлення волі, а тому з метою уникнення покарання, ОСОБА_3 може вплинути на свідків, шляхом застосування фізичного насильства або погрози його застосування, шантажем, психологічним впливом або підкупом, з метою зміни показів та у подальшому уникнення від кримінальної відповідальності, враховуючи що свідки у даному кримінальному провадженні є односельцями та добре знайомі між собою. Доказом того, що обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення є те, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки та щодо до нього було спрямовано до суду обвинувальний акт за ч.1 ст.185 КК України. Наведене вище, на думку прокурора свідчить про те, що обрання відносно ОСОБА_3 більш м"якого запобіжного заходу не пов"язаного з позбавленням волі, не забезпечить досягнення мети застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні, виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов"язків та не зможе запобігти спробам переховуватися від суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений та його захисник -адвокат ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , з тримання під вартою на більш мякий- цілодобовий домашній арешт , з посиланням на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, позитивні характеристики , відсутність доказів щодо обгрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину.

Розглянувши зазначені клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов наступного висновку .

Згідно ст. 331 КПК України, суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.

За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.10.2022 обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 21.10.2022 по 20.12.2022.

20 грудня 2022 року ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області продовжено дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 18.02.2023.

13 лютого 2023 року ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області продовжено дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 13.04.2023.

Ухвалою від 11.04.2023 Червоноармійського районного суду Житомирської області продовжено дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 09.06.2023 .

Ухвалою від 30.05.2023 Червоноармійського районного суду Житомирської області продовжено дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 28.07.2023 .

Ухвалою від 25.07.2023 Червоноармійського районного суду Житомирської області продовжено дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 22.09.2023.

Ухвалою від 15.09.2023 Червоноармійського районного суду Житомирської області продовжено дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 13.11.2023.

Ухвалою від 30.10.2023 Червоноармійського районного суду Житомирської області продовжено дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 28.12.2023.

Згідно з ч. 1ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати судовому розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, суд враховує наявність обгрунтованої підозри вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, суспільну небезпечність кримінального діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , існування ризиків ухилення ОСОБА_3 від суду, зважаючи на тяжкість покарання за злочин у вчиненні якого останній обвинувачується , те, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину, що свідчить про наявність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення, у разів застосування до нього запобіжного заходу не пов"язаного з з триманням під вартою. Крім того , ОСОБА_3 не працює, не має міцних соціальних зв"язків, негативно характеризується за місцем проживання . До того ж судом не допитано потерпілу у даному кримінальному провадженні , що не виключає можливість обвинуваченого незаконно впливати на останню.

Враховуючи на наявність вище зазначених процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшилися та є реальними й продовжують існувати , суд вважає, що застосування більш м"яких запобіжних заходів до обвинуваченого не забезпечить належного виконання обвинуваченим його процесуальних обов"язків.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_3 , судом наразі не встановлено.

Щодо можливості застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, суд, з урахуванням вище наведеного , вважає, що об`єктивних відомостей, які б підтверджували не лише можливість, а й достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, суду не представлено та не наведено обґрунтовань на підтвердження того, що більш м"який запобіжний захід зможе запобігти вчиненню обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Позитивна характеристика за тимчасовим місцем проживання ОСОБА_3 , не свідчить про відсутність ризиків , встановлених судом та не гарантує належну процесуальну поведінку обвинуваченого , а питання щодо обгрунтованості підозри , судом вирішується під час судового розгляду по суті.

Отже стороною захисту не наведено , а судом не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень обвинуваченим процесуальних обов"язків у разі застосування до останнього більш м"якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Таким чином, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині ,з огляду на викладене, з метою забезпечення кримінального провадження та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, відповідно до положень частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів та приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не зникли, з урахуванням ст. 183 КПК України, не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м"який, оскільки належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою .

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 197, 196, 331, 350 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 16 лютого 2024 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, відмовити.

В частині продовження строку дії запобіжного заходу ухвала може бути оскаржена до безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурору та направити до місця ув"язнення.

Суддя ОСОБА_1