Справа № 136/1772/23
провадження №1-кп/136/84/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ;

з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника обвинуваченого -адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №№0000146 від 25.08.2023, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зозів, Липовецького р-ну, Вінницької обл., що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, працює трактористом у ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД", зі середньо-спеціально освітою, одружений та має на утриманні малолітнього сина,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 на початку липня 2023 року, без здачі іспитів та не отримуючи посвідчення тракториста-машиніста у встановленому законом порядку, у мережі Інтернет на платформі онлайн-оголошень ОLХ домовився з невстановленою в ході досудового розслідування особою про виготовлення та подальше придбання з метою використання у власних цілях посвідчення тракториста-машиніста на власне ім`я. Після цього, у липні 2023 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, всупереч встановленому порядку отримання посвідчення тракториста-машиніста, достовірно розуміючи, що такі дії відбуваються в порушення встановленої законодавством України процедури та що він сприяє таким чином виготовленню підробленого документа, передав тій самій невстановленій досудовим розслідуванням особі для виготовлення посвідчення тракториста-машиніста, тобто офіційного документа, свою фотокартку та персональні дані у вигляді анкетних відомостей, а також кошти в сумі 7000 грн., чим вчинив пособництво у вчиненні іншою особою підроблення посвідчення, яке видається установою та надає права, з метою його подальшого використання у власних цілях. У подальшому за короткий проміжок часу невстановлена особа передала на виконання попередньої домовленості ОСОБА_4 посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , виготовлене на його ім`я. Згідно висновку експерта №5298/23-21 від 29.08.2023 за результатами проведення судово-технічної експертизи наданий на дослідження бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке було вилучене у ОСОБА_4 працівниками поліції, не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України, виготовлено не за технологією та не в умовах поліграфічного підприємства, що здійснює їх офіційний випуск.

Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: пособництво у підроблені посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою використання його іншою особою.

Крім того, 25.08.2023 близько 15:15 год ОСОБА_4 рухався за кермом навантажувача телескопічного марки MANITOU MLT 735 120 LSU д.н.з. НОМЕР_2 на автодорозі по вул. Соборна с. Зозів Липовецької ТГ Вінницького району Вінницької області. У цей час, у зв`язку з порушенням ОСОБА_4 вимог ст. 125 КУпАП, а саме під час руху він їхав з увімкненим світловим покажчиком правого повороту певний відрізок дороги, на якій траплялись перехрестя та не мав наміру здійснювати поворот праворуч, його було зупинено поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліції ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , який виконував свої службові обов`язки, визначені Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», а також посадовою інструкцією, на підставі п. 1 п. п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», з метою припинення даного адміністративного правопорушення та оформлення відповідних матеріалів. Після зупинки ОСОБА_6 висловив ОСОБА_4 вимогу пред`явити посвідчення тракториста-машиніста на право керування транспортним засобом відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу. Після цього, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 є підробленим та він його у встановленому законом порядку не отримував, умисно передав його працівнику поліції для перевірки, тим самим використавши завідомо підроблений документ. Згідно висновку експерта №5298/23-21 від 29.08.2023 за результатами проведення судово-технічної експертизи наданий на дослідження бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке було вилучене у ОСОБА_4 працівниками поліції, не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України, виготовлено не за технологією та не в умовах поліграфічного підприємства, що здійснює їх офіційний випуск.

Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме - використання завідомо підробленого документа.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав при обставинах вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись із кваліфікацією вчинених ним діянь, розкаявшись у вчиненому.

Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Інші учасники судового провадження не оскаржують фактичних обставин кримінального провадження.

Крім того, судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а тому не має сумніву в добровільності їх позиції, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з огляду на викладене, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оскаржуються, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме як пособництво у підроблені посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою використання його іншою особою та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме як використання завідомо підробленого документа.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії кримінальних проступків, раніше не судимий, офіційно працює, одружений та має на утриманні малолітнього сина, за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Суд враховує досудову доповідь органу з питань пробації, за висновками якого ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення середній, а його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, оскільки він не становить небезпеку для суспільства.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який має офіційне місце роботи та дохід.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 слід визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Призначення ж іншого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючі особу дані, відношення останнього до скоєного, а така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

У кримінальному провадженні застосовувались заходи забезпечення, а саме: ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 30.08.2023 було накладено арешт на майно, а саме на: посвідчення тракториста-машиніста серія НОМЕР_1 , що видане 24.07.2023, виготовлене на ім`я " ОСОБА_4 ", власником якого він є. Таке посвідчення знаходяться при матеріалах кримінального провадження №0000146, а тому суд вважає за належне зберігати його при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, ст.ст. 368, 374, 381, 382, 394, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн 00 коп.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень,, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн 00 коп.

Речовий доказ, а саме: посвідчення тракториста-машиніста серія НОМЕР_1 , що видане 24.07.2023, виготовлене на ім`я " ОСОБА_4 ", яке знаходиться в матеріалах судового провадження - знищити, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 30.08.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 3345 (три тисячі триста сорок п`ять) грн 72 коп.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду й дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення, а учаснику провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_7