Провадження № 1-кс/752/1075/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі вланика майна ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, подане в межах кримінального провадження №0000008 від 12.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000008 від 12.01.2023.

Клопотання обґрунтоване тим, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000008 від 12.01.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 КК України.

29.11.2023 слідчими СУ ГУ НП у м. Києві проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В ході обшуку серед іншого було вилучено грошові кошти у розмірі 1 011 200 грн, 800 дол. США та 625 Євро, які належать ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2023 накладено арешт на вилучені під час обшуку грошові кошти. Ухвала про арешт майна постановлена без виклику власника майна.

Адвокат вказує, що арешт на майно ОСОБА_7 є необґрунтованим, безпідставним і таким, що порушує права власника майна. Арештоване майно не містить і не може містити на собі необхідну слідству інформацію, не може бути речовим доказом у справі та предметом конфіскації, це майно не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів. Разом з тим, в ухвалі слідчого судді про арешт майна не зазначено яким саме критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у цьому кримінальному провадженні, відповідають вилучені у ОСОБА_7 кошти.

Із змісту ухвали не вбачається зв`язку між обставинами, які розслідуються у кримінальному провадженні та грошовими коштам на які накладено арешт з метою збереження речових доказів, відсутні будь-які докази того, що належні ОСОБА_7 кошти мають відношення чи значення для кримінального провадження в рамках розслідування якого їх вилучено.

Вилучені кошти не мають жодного відношення до кримінального провадження №0000008, так само як і власник вилученого майна - ОСОБА_7 також не має жодного процесуального статусу в даному кримінальному провадженні. Зазначені кошти є особистою власністю ОСОБА_7 , зароблені нею законним шляхом, отримані як заробітна плата, пенсійні виплати та заощадження.

На підставі зазначеного адвокат у клопотанні просить: частково скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2023, а саме на: грошові кошти у розмірі 1 011 200 грн, 800 дол. США та 625 Євро.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , клопотання про скасування арешту майна підтримала з підстав, зазначених у ньому, просила задовольнити.

Власник майна ОСОБА_7 клопотання підтримала, просила задовольнити.

Київська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Центрального регіону, прокурори якої здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000008, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна, в судове засідання свого представника не направили, про причини неявки в судове засідання свого представника не повідомили.

Заслухавши пояснення власника майна на її представника, вивчивши та дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що слідчими СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000008 від 12.01.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2023 у справі №752/17216/23, провадження №1-кс/752/9969/23, в рамках кримінального провадження №0000008, накладено арешт на майно, яке вилучене 29.11.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на: грошові кошти в сумі 600 000 грн, грошові кошти в сумі 238 000 грн., грошові кошти в сумі 150 000 грн, грошові кошти в сумі 23 200 грн, що в зальній сумі становить 1 011 200 грн; грошові кошти в сумі 800 дол. США, грошові кошти в сумі 625 Євро, із забороною розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Ухвала про арешт майна постановлена без виклику власника майна та його представника.

Згідно змісту ухвали слідчого судді від 04.12.2023, метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів, підставою для арешту майна слугувала постанова слідчого від 29.11.2023 про визнання вилучених під час обшуку речей, документів та грошових коштів речовими доказами у кримінальному провадженні №0000008.

Положеннями ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно змісту клопотання, вилучені під час обшуку кошти у загальному розмірі 1 011 200 грн, а також 800 дол. США та 625 Євро, є особистою власністю ОСОБА_7 , зароблені нею законним шляхом, отримані як заробітна плата, пенсійні виплати та заощадження.

На підтвердження вказаних тверджень, ОСОБА_7 надала до матеріалів клопотання довідку про доходи, видану ГУ ПФ України в м. Києві, згідно якої сума пенсії ОСОБА_7 за період з 01.08.2021 по 31.12.2023 складає 533908,26 грн.

Також до матеріалів справи долучено витяг з Декларації про доходи при звільненні, за період з 01.01.2023 по 07.03.2023, яка подана ОСОБА_7 04.04.2023, згідно якої остання задекларувала готівкові кошти у розмірі 500 000 грн, 1500 дол. США, а також кошти, розміщені на банківському рахунку у розмірі 329 241 грн.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 07.12.2023, заробітна плата ОСОБА_7 за останні п`ять років, тобто з 2019 року по 2023 року в загальній сумі становить 2 243 076,76 грн.

Таким чином, наявними в матеріалах клопотання доказами підтверджено, що грошові кошти у розмірі 1 011 200 грн, 800 дол. США та 625 Євро, які були вилучені 29.11.2023 в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , є власними заощадженнями ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Однією із засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода у поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як вбачається зі змісту ухвали про арешт майна, єдиною підставою для накладення арешту послугувало визнання майна речовим доказом, яке у повній мірі не відповідає таким критеріям. Визначення слідчим чи прокурором того, чи іншого майна речовими доказами у кримінальному провадженні за відсутності передбачених законом критеріїв не тягне безумовного обов`язку слідчого судді у збереженні арешту.

На спростування викладених у клопотанні доводів, стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів в обґрунтованих тверджень щодо того, що майно ОСОБА_7 , а саме кошти у розмірі 1 011 200 грн, 800 дол. США та 625 Євро, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуте кримінально протиправним шляхом, тобто доказів того, що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Натомість, представником заявника доведено, що наявний арешт майна є необґрунтованим та позбавляє можливості власника користуватися власним майном.

Також слідчий суддя приймає до уваги, що в ході розгляду справи стороною обвинувачення не було надано відомостей про причетність ОСОБА_7 до обставин, що розслідуються в межах кримінального провадження №0000008, а також зв`язок між обставинами, які розслідуються в межах зазначеного кримінального провадження та майном третьої особи ОСОБА_7 .

На підставі наведеного вище, враховуючи доведення факту належності на праві власності ОСОБА_7 вилучених під час обшуку грошових коштів у розмірі 1 011 200 грн, 800 дол. США та 625 Євро, станом на день проведення обшуку, зважаючи на відсутність відомостей про причетність власника майна до кримінального провадження в рамках розслідування якого слідчим суддею постановлено ухвалу про арешт майна, слідчий суддя дійшов висновку, що арешт на це майно накладено необґрунтовано.

За таких обставин клопотання про скасування арешту майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 22, 26, 170, 174, 309, 369-372, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 04.12.2023 року на майно, яке належить ОСОБА_7 в частині, а саме:

- грошові кошти в сумі 600 000 грн.,

- грошові кошти в сумі 238 000 грн.;

- грошові кошти в сумі 150 000 грн.;

- грошові кошти в сумі 23 200 грн.;

- грошові кошти в сумі 800 доларів США;

- грошові кошти в сумі 625 ЄВРО.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1