Справа № 181/217/14-к
Провадження № 1-в/188/22/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання т.в.о. начальника відділення поліції № 2 Синельниківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 про вирішення питання по речових доказах у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000793, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2024 до суду надійшло вказане клопотання т.в.о. начальника відділення поліції № 2 Синельниківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання, суд зазначає таке.

Згідно з п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатись до набрання рішенням законної сили. При цьому майно, яке вилучено з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Відповідно до ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами та документами.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом (ч. 1).

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 частини першої статті 537 цього Кодексу (п. 4 ч. 2).

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Учасники судового провадження, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, на його розгляд не з`явилися, про час розгляду повідомлялися у встановленому порядку, про поважні причини неприбуття не повідомили, їх участь судом не визнана обов`язковою.

Як вбачається з матеріалів справи № 181/217/14-к, провадження № 1-кп/188/70/2014, вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2014 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 28 лютого 2014 року між прокурором Межівського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , визнано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, призначено покарання у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, проте судом у резолютивній частині вироку не вирішено питання про долю речових доказів.

З матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000793, видно, що було вилучено та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Межівського районного відділення поліції (на теперішній час відділення поліції № 2 Синельниківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області) визнані постановою слідчого речовими доказами два сліп-пакети із порошкоподібною речовиною білого кольору - метамфетаміном масою 0,0476 г та 9,0423 г.

У вироку суду встановлено, що метамфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Враховуючи викладені обставини, а також, те що при винесені вироку не було вирішено питання про долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити це питання відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 3 ч. 9 ст. 100 , ст.ст. 368, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. начальника відділення поліції № 2 Синельниківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 про вирішення питання по речових доказах у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000793, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, задовольнити.

Речові докази: два сліп-пакети із порошкоподібною речовиною білого кольору - метамфетаміном масою 0,0476 г та 9,0423 г, які знаходяться у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Синельниківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, знищити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1