УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/20771/21

Провадження №: 1-кс/755/4101/23

"22" грудня 2023 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 у рамках судової справи №755/20771/21 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 від 05.01.2017, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.3 ст. 289 КК України, установив:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 звернувся, у порядку ст. 81 КПК, із заявою про відвід судді ОСОБА_4 у межах судового провадження № 755/2077/21, яку вмотивував тим, що суддею безпідставно відмовив у задоволенні заявленого ним клопотання у ході розгляді справи, тим самим перешкоджаючи захиснику реалізовувати наявне право на належний та ефективний захист обвинуваченого під час розгляду клопотання прокурора про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ІІ. Процедура

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

В цій ситуації, згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви про відвід визначено суддю ОСОБА_1 та судом призначено з цього питання відповідне судове засідання про яке поінформовано осіб указаних в ст. 81 наведеного Кодексу, однак останні в судове засідання не прибули, а суддя у відношення котрого розглядається питання відводу, крім іншого бажання надавати певні пояснення, не виразив.

Вивчивши заяву заявника про відвід та з урахуванням того, що суддя, який розглядає відвід (самовідвід) слідчому судді, не здійснює повноважень судді (слідчого судді) у кримінальному провадженні (судовому провадженні), а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, здійснивши саме такого роду перевірку, надходжу наступних висновків.

ІІІ. Кримінальне процесуальне законодавство

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

ІV. МОТИВИ СУДУ

Відвід як окремий правовий інститут, регламентований КПК, є засобом усунення чи самоусунення слідчого судді, судді, присяжного або окремих учасників кримінального провадження від участі в досудовому розслідуванні та судовому провадженні за наявності передбачених обставин, що викликають сумнів у їх об`єктивності та неупередженості (див. постанову Верховного Суду від 17 січня 2022 року у справі № 373/2562/15-к).

Тобто, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Позаяк, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»), рішення від 10 червня 1996 року, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі «Веттштайна Wettstein», п. 43).

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі «Фельдман проти України», заяви № 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

У цій ситуації, усі доводи заяви про відвід зводяться до не згоди з процесуальними діями та рішеннями судді під час розгляду клопотання прокурора щодо запобіжного заходу обвинуваченому.

Водночас, дії суду (судді), вчинені при виконанні своїх обов`язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду й вирішення в судових засіданнях в особливій, установленій законом процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є процесуальними. Оскарження в будь-який спосіб процесуальних актів, дій (бездіяльності) судів і суддів при розгляді конкретної справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається (див. постанову ВП ВС від 03 квітня 2018 року у справі № 820/5586/16).

Тобто, із предмета та меж судового розгляду провадження, у якому заявлено відвід, не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість судді щодо учасників провадження або обставин цієї справи, чи його необ`єктивність при її розгляді.

Не встановлено і інших підстав, передбачених ст. 75, 76 КПК, які б унеможливлювали розгляд справи вказаним суддею та викликали необхідність його відводу.

Як і інформації, яка б указувала на те, що суддя не є безстороннім, адже особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного, як наслідок побоювання, що суддя є небезстороннім не можна вважати об`єктивно обґрунтованими.

При цьому, сама ж по собі незгода з діями судді у провадженні, чи постановленими ним процесуальними рішеннями не є підставою його відводу.

Ба більше, у справі № 826/14033/17 в ухвалі від 03 липня 2019 року ВС сформував позицію проте, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Схожа позиція висловлена й Радою суддів України у рішенні від 07 вересня 2017 року № 46, в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних, чи інших питань у тій самій справі не породжує у діяльності судді конфлікту інтересів.

У ході цього розгляду, також не установлено з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості.

Як наслідок, суддя проаналізувавши матеріали судового провадження, у порядку ст. 94 КПК України, не убачає передумов для відводу судді з підстав наведених у заяві заявника, у порядку ст. 75 указаного Кодексу.

З цих підстав та керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 369-372, 376 КПК України суд постановив:

відмовити у задоволені заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 у рамках судової справи № 755/20771/21 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 від 05.01.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.3 ст. 289 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 25.12.2023 о 13:30 год.

С у д д я ОСОБА_1