печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала клопотання, адвоката: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юніверсал Коммерс Груп», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2023 року у справі №757/25265/23-к у кримінальному провадженні № 0000464 від 09.04.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юніверсал Коммерс Груп», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про скасування арешту накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2023 року у справі №757/25265/23-к у кримінальному провадженні №0000464 від 09.04.2019 року.

У вимогах даного клопотання адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2023 року у справі № 757/25265/23-к в частині накладення арешту на майно, а саме: 100 % статутного капіталу (акцій) акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юніверсал Коммерс Груп», грошові кошти (видаткові операції), які належать акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юніверсал Коммерс Груп» та знаходяться на банківський рахунках НОМЕР_1 , НОМЕР_2 у АТ «УКРСИББАНК» (МФО 351005); НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 у ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478); НОМЕР_6 у АТ «Державний ощадний банк України» (МФО 300465).

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, вказує, що арешт на майно накладено не обґрунтовано, майно не відповідає ознакам речового доказу та мета накладення арешту не відповідає дійсності.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила задовольнити, з викладених підстав.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказав на те, що арешт накладено обґрунтовано, потреба в арешті не відпала.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000464 від 09.04.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205- 1, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 209-1, ч. 2 ст. 222-1, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 220-2, ч. 3 ст. 110-2 КК України, досудове розслідування у якому проводиться слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань.

В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2023 року у справі № 757/25265/23-к накладено арешт на майно, а саме: 100 % статутного капіталу (акцій) акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юніверсал Коммерс Груп», грошові кошти (видаткові операції), які належать акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юніверсал Коммерс Груп» та знаходяться на банківський рахунках НОМЕР_1 , НОМЕР_2 у АТ «УКРСИББАНК» (МФО 351005); НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 у ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478); НОМЕР_6 у АТ «Державний ощадний банк України» (МФО 300465).

Постановою прокурора вищевказані корпоративні права, нерухоме майно, рухоме майно та грошові кошти визнано речовими доказами в межах даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2023 року у справі № 757/25265/23-к, слідчий суддя дійшов висновку, про накладення арешту, з метою забезпечення зберігання речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Так, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б дало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на майно, яке є предметом розгляду вказаного клопотання, на теперішній час відпала.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що особою, яка звернулась із клопотанням, на даній стадії провадження не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, з чим закон пов`язує можливість скасування арешту майна, а відтак в задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юніверсал Коммерс Груп», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2023 року у справі № 757/25265/23-к у кримінальному провадженні № 0000464 від 09.04.2019 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1