ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2828/23 Справа № 203/3336/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Дніпропетровська, не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000143,-

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2023 року продовжений строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 до 05 лютого 2024 року включно без визначення розміру застави.

Слідчий суддя прийняв до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у створенні злочинної організації, керівництві такою організацією, організації незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, організації незаконного збуту психотропних речовин, вчиненій злочинною організацією, а також організації або утриманні місць для незаконного вживання психотропних речовин, вчинених з корисливих мотивів, групою осіб. Зважаючи на особливу складність кримінального провадження та обсяг слідчих та процесуальних дій, які необхідно провести, слідчий суддя дійшов до висновку про об`єктивну неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали. Встановив, що продовжують існувати ризики того, що підозрювана має можливість переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, вплинути на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та про неможливість запобіганню вказаним ризикам, застосуванням до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вказує, що обґрунтовуючи продовження строку тримання під вартою, суд постійно посилається на те, що розгляд кримінального провадження на даний час не закінчено, а ризики, визначені ст. 177 КПК України, не зменшилися. Зазначає, що при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було зазначено про тяжкість інкримінованого обвинувачення та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, проте з плином часу це обґрунтування не змінилося.

На думку сторони захисту суд має в повній мірі врахувати, що підозрювана ОСОБА_5 одружена, має на утриманні неповнолітніх дітей, має місці соціальні зв`язки, раніше не судима, має постійне місце проживання та реєстрації. В матеріалах клопотання відсутні будь-які належні докази, які б могли бути підтвердженням того, що остання може переховуватися від слідства або суду, адже ОСОБА_5 нікуди не втікала і не переховувалася від правоохоронних органів. Остання страждає на серйозні захворювання (перенесений в 2020 році ішемічний інсульт), що постійно потребує від неї додаткових зусиль для організації свого побуту та життя.

Заслухавши підозрювану та її захисника, які кожен окремо та разом просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, а також вислухавши думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Так, ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2023 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді триманням під вартою до 16 серпня 2023 року включно без визначення розміру застави, яка ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 липня 2023 року залишена без змін.

В подальшому ухвалами слідчих суддів Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року, 13 вересня 2023 року, 08 листопада 2023 року продовжений строк тримання підозрюваної ОСОБА_5 без визначення розміру застави, останній раз до 07 грудня 2023 року. Вказані ухвали були предметом перегляду Дніпровським апеляційним судом та були залишені без змін.

Постановою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 від 15 серпня 2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 від 12.05.2022 року продовжений до трьох місяців, тобто до 18 вересня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 від 12.05.2022 року продовжений до 18 березня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2023 року ОСОБА_5 продовжений застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 лютого 2023 року включно без визначення розміру застави.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваної досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано встановлено існування обставин, які виправдовують подальше перебування підозрюваної під вартою.

Визначені ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення доведені, не зменшились та продовжують існувати.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до категорії тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому, зважаючи на тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі доведення винуватості, продовження існування, в тому числі, ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування або суду. Також, приймаючи до уваги тривале функціонування злочинної організації та її створення та керівництва за версією органу досудового розслідування ОСОБА_5 , остання, перебуваючи на свободі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, з огляду на те, що наразі тривають слідчі дії, в тому числі, по встановленню усіх речових доказів, тоді як не всі учасники злочинної організації затримані, а підозрюваній може бути відоме місце знаходження предметів і речей, які мають істотне доказове значення у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі остання може їх знищити чи сховати.

Не зменшився та не перестав існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, будучи обізнаною про їх анкетні дані.

Також не зменшились й ризики, передбачені п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана може координувати діяльність та поведінку не встановлених учасників злочину, в тому числі, з числа працівників правоохоронних органів м. Дніпра та Дніпропетровської області, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Вищенаведене спростовує ствердження захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Отже, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування підозрюваної ОСОБА_5 під вартою, що відповідає та є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінується останньому, та більш м`які запобіжні заходи, як на це вказує захисник, не забезпечать належної процесуальної його поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Даний висновок також не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Посилання сторони захисту про те, що ОСОБА_5 одружена, має на утриманні неповнолітніх дітей, має місці соціальні зв`язки, раніше не судима, має постійне місце проживання та реєстрації, що за ствердженнями захисника є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів, не є достатнім важелем для зменшення встановлених ризиків. Крім того, ці обставини існували й на момент вчинення злочину, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваної.

Наявність захворювань у підозрюваної за доводами адвоката, не є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки будь-які медичні документи, які б підтверджували неможливість перебування підозрюваної в умовах слідчого ізолятора в матеріалах справи відсутні. Крім того, під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали стороною захисту вищезазначені документи в підтвердження цих доводів надані не були.

Колегія суддів також зважає на те, що будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування підозрюваної на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є підставою для продовження застосування обраного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наведеного, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Колегія суддів звертає увагу, що на даний час досудове розслідування триває, разом з цим, з огляду на положення ст. 28 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід дотримуватись розумних строків його проведення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4