У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2023 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 18 грудня 2023 року подав до суду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0003509 від 15.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.12.2023 року приблизно о 01 год. 00 хв. на спецлінію «102» надійшов виклик від невстановленої особи про завідомо неправдиве повідомлення про замінування житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Під час досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 , який користується мобільним номером телефону НОМЕР_1 .

15.12.2023 року в ході огляду місця події по вул. Милославська, 23-Д в м. Києві, в приміщенні кабінету №22 ВП №2 Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 добровільно видав для вилучення мобільний телефон «Redmi 9», блакитного кольору в синьому чохлі, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з сім-карткою з номером телефону НОМЕР_1 .

Постановою слідчого Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 15.12.2023 вищевказаний мобільний телефон «Redmi 9» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003509.

Слідчий просить накласти арешт на вказане майно, в обґрунтування клопотання зазначив, що вилучене майно має ознаки речового доказу, було об`єктом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди його вчинення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні у подальшому для проведення слідчих та інших процесуальних дій, у зв`язку із чим необхідно забезпечити його збереження.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить проводити розгляд клопотання без його участі та просить задовольнити подане клопотання.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного.

В суді встановлено, що в провадженні Деснянського УПГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0003509 від 15.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Частиною 2 даної статті передбачено, що повинно бути зазначено у клопотанні про арешт майна.

Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.167 КК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене при проведенні огляду 15.12.2023 року у ОСОБА_5 за адресою м. Київ, вул. Милославська, 23-Д, каб. №22 (ВП №2 Деснянського УП ГУНП у м. Києві), оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, могло зберегти сліди кримінального правопорушення і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст.98,131,167,170-173, 175 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні №0003509 задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно при проведенні огляду місця події 15.12.2023 року за адресою м. Київ, вул. Милославська, 23-Д, каб. №22 (ВП №2 Деснянського УП ГУНП у м. Києві), а саме на мобільний телефон «Redmi 9», блакитного кольору в синьому чохлі, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з сім-карткою з номером телефону НОМЕР_1 , вилучений у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: