У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Кременчуг Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , співробітника-військовослужбовця, який перебуває на посаді начальника 4 відділу (з дислокацією у м. Мукачево) 6 управління (з дислокацією у м. Рівне) Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України, у військовому званні полковник, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні 4 малолітніх дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, у кримінальному провадженні № 0000269, відомості про яке 23.06.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, у кримінальному провадженні № 0000269, відомості про яке 23.06.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 23.06.2023 ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , будучи представниками держави, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті примусити потерпілого ОСОБА_9 вчинити дії, що суперечили його волі, а саме: отримати зізнання, що останній є нібито угорським агентом та отримати інформацію про осіб, з якими нібито співпрацює потерпілий ОСОБА_9 та завдання, яке останній виконує на території України, упродовж тривалого часу неодноразово застосовували до нього фізичне та психологічне насильство, а також вчинили викрадення потерпілого ОСОБА_9 .

Зокрема, 23.06.2023 у період часу з 16:25 год по 16:43 год ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з метою реалізації свого злочинного умислу, перебуваючи неподалік готельно-ресторанного комплексу «Три Туза» у с. Велика Добронь Ужгородського району Закарпатської області, почергово нанесли численні удари руками та ногами в область голови, тулуба та кінцівок ОСОБА_9 .

Надалі, того ж дня близько 16:43 год ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, насильно помістили ОСОБА_9 у службовий автомобіль марки «Renault Duster», р.н.з. НОМЕР_1 , де незаконно проти його волі утримували та при слідуванні у напрямку м. Ужгорода у період часу приблизно з 16:44 год по 17:31 год застосовували до нього фізичне та психологічне насильство, яке супроводжувалось вдяганням на голову ОСОБА_9 картонної коробки та нанесенням численних ударів кулаками рук в область голови і тулуба.

Після цього, транспортний засіб Рено Дастер білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 близько 17:31 год. 23.06.2023 прибув на подвір`я будинку, який розташований навпроти спорткомплексу «Зінадін», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

У подальшому, діючи за вказівками ОСОБА_4 , водій транспортного засобу Рено Дастер білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 приблизно о 17:33 год. 23.06.2023 виїхав з подвір`я будинку, який розташований навпроти спорткомплексу «Зінадін», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 разом із потерпілим ОСОБА_9 , після чого останнього було доставлено в м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області, де близько 18:00 год. відпущено.

Унаслідок вищезазначених дій ОСОБА_4 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно сильного фізичного болю та морального страждання.

30.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 127 КК України, а саме: катування, тобто будь-яке умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю та морального страждання, вчинене з метою примусити її вчинити дії, що суперечать її волі, у тому числі отримати інформацію, зізнання, та з метою залякування її, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене представником влади, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме: викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням викраденій людині фізичних страждань.

15.12.2023 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: допитами потерпілого ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, допитами свідків, висновками експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 127 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.07.2023 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.08.2023 включно без визначення розміру застави.

24.08.2023 керівником Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону продовжено строк досудового розслідування цього кримінального провадження до 3-х місяців, тобто до 30.09.2023.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.08.2023 строк дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжено до 30.09.2023 включно без визначення розміру застави.

28.09.2023 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області продовжено строк досудового розслідування цього кримінального провадження до 6-ти місяців, тобто до 23.12.2023 включно.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2023 строк дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжено до 25.11.2023 включно без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.11.2023 строк дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжено до 22.12.2023 включно без визначення розміру застави.

Зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, зокрема це підтверджується тим, що він вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади, займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 тривалий час перебував на керівній посаді у 4 відділі 6 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України та в силу виконання своїх службових обов`язків має широке коло знайомих та обізнаний із особливостями роботи правоохоронних органів, в тому числі органів Державної прикордонної служби України. Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польщею, Угорщиною, Румунією, Словаччиною, дають підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальну можливість покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України, так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

Щодо ризику впливати на учасників кримінального провадження. Відповідно до заяви від 26.06.2023 потерпілого ОСОБА_9 26.06.2023 о 12 год. 20 хв. в Ужгородську міську лікарню, у якій перебував останній на лікуванні, прибули ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . У подальшому, ОСОБА_4 зайшов у палату №20, де перебував потерпілий ОСОБА_9 , та почав погрожувати останньому фізичною розправою. Крім цього, ОСОБА_4 , з урахуванням відомих обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із учасниками кримінального провадження, в тому числі із службовими особами СБУ, інших осіб та схиляти їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від надання показів стороні обвинувачення. Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати на недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на понятих, експертів та спеціалістів, які були та будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких. З метою незаконного впливу на свідків та зміни ними показань, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Знаходячись на волі, ОСОБА_4 може використати свої зв`язки для незаконного впливу на понятих, свідків, спеціалістів, експертів, які брали участь у першочергових слідчих діях, чи іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 інших більш м`яких видів запобіжних заходів не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам, порівняно з запобіжним заходом у виді тримання під вартою.

15.12.2023 сторону захисту, а саме: підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисників, підозрюваного ОСОБА_10 та його захисників, а також потерпілого ОСОБА_9 та його представника, у порядку ст. 290 КПК України повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000269 від 23.06.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 127 КК України, та за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Станом на 18.12.2023 підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники, підозрюваний ОСОБА_8 та його захисники, підозрюваний ОСОБА_10 та його захисники, а також потерпілий ОСОБА_9 та його представник, ще навіть не розпочали процес ознайомлення із матеріалами кримінального провадження №0000269 від 23.06.2023.

Сторона захисту, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники, підозрюваний ОСОБА_8 та його захисники, підозрюваний ОСОБА_10 та його захисники, за запитом прокурора, доступ до наявних у них речових доказів та документів, які вони збираються використовувати в суді, як доказ, ще не надавала.

За таких обставин, є всі підстави вважати, що відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України, може зайняти тривалий час, не менше 60 днів.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, враховуючи положення ч. 5 ст. 219 КПК України, продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів не буде суперечити вимогам ст. 197 КПК України щодо строку дії ухвали про тримання під вартою та продовження такого строку у межах строку досудового розслідування.

На підставі наведеного, просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , співробітника-військовослужбовця 4 відділу (з дислокацією у м. Мукачево) 6 управління (з дислокацією у м. Рівне) Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України, на 60 (шістдесят) днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Вважає, що необхідності у продовженні дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки попередні ризики, передбачені ст.177 КПК України, про які прокурор та слідчий зазначали під час обрання запобіжного заходу, відсутні, про існування нових ризиків прокурор та слідчий у своєму клопотанні не зазначають, крім того такий запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного ОСОБА_4 слід було б застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Вважає підозру необгрунтованою, така не підтверджена доказами, ОСОБА_4 потребує реабілітації, процесуальна поведінка є належною, зокрема, такий не оголошувався у розшук. Ризик впливу на свідків відсутній, оскільки всі допитані, а матеріали справи відкриті, інформація потерпілого з палати лікарні є неправдивою, сам потерпілий перебуває за межами України. Нові ризики не виявлені, наявні не підтверджені, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, жодного разу не притягався до відповідальності, багаторазово заохочувався по службі.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання слідчого про продовження строку дії застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказала, що повідомлення про підозру необґрунтоване, ризики не підтверджені, нові не заявлені. Вказала, що з плином часу ризики зменшуються, тому запобіжний захід не може неодноразово продовжуватись, з урахуванням судової практики такий слід змінити. Разом з цим, прокурором не доведено, що ОСОБА_4 вчиняв кримінальне правопорушення як представник влади. Всі звинувачення стороною обвинувачення надумані. Зазначила про зміну запобіжному заходу іншому підозрюваному Рубішу та їх нерівне становище. Просила застосувати до ОСОБА_4 цілодобовий домашній арешт на 3 тижні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання слідчого про продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтримала думку колег. Відзначила, що при попередньому розгляді клопотання 22.11.2023 прокурором не надавався висновок експерта, однак, такий був у наявності ще 01.11.2023, чим сторона вводить суд в оману. Причетність ОСОБА_4 нічим не підтверджена, ризики не доведеними. Вказала на позитивні відгуки про ОСОБА_4 , порівняла запобіжний захід стосовно ОСОБА_11 .

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання слідчого про продовження строку дії застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що підозра не обґрунтована, а нових ризиків стороною обвинувачення не заявлено, а ризики, які були зазначені і в минулих клопотаннях, надумані. Прокурор надумав, що сторона захисту не буде ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження 2 місяці. Саме кримінальне провадження містить тільки 5 томів, а допит підозрюваного провели в останній день перед відкриттям кримінального провадження, не надавши оцінку такому, додана стенограма допиту не долучена стороною обвинувачення, є стислою, не відображає дані двохгодинного допиту. Досудове розслідування містить обвинувальний ухил, вказав на порушення при його затриманні. За час тримання під вартою не проводились слідчі дії, окрім останнього допиту та розгляду клопотань слідчим суддею. Зазначив, що є єдиним годувальником, має на утриманні 4 дітей, батьків дружини та матері.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000269, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України.

30.06.2023 у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.07.2023 надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.07.2023 обрано відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 10 год. 36 хв. 26 липня 2023 року. Встановлено строк дії ухвали до 27 серпня 2023 року, включно.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.08.2023 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Строк дії ухвали визначено в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.09.2023.

Відповідно до постанови керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 24.08.2023 строк досудового розслідування у рамках даного кримінального провадження продовжено до 3-х місяців, тобто до 30.09.2023.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2023 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 23 грудня 2023 року, включно.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2023 строк дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжено до 25.11.2023 включно без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.11.2023 строк дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжено до 22.12.2023 включно без визначення розміру застави.

15.12.2023 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України.

15.12.2023 сторону захисту, а саме: підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисників, підозрюваного ОСОБА_10 та його захисників, у порядку ст. 290 КПК України повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000269 від 23.06.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 127 КК України, та за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

До клопотання також додано протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 28.06.2023, протоколи пред`явлення для впізнання за фотознімками від 28.06.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 29.06.2023 та протоколи пред`явлення для впізнання за фотознімками від 28.06.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 17.07.2023 та протоколи пред`явлення для впізнання за фотознімками від 17.07.2023, довідку про маршрут руху транспортних засобів, висновок експерта №195, заяву ОСОБА_9 від 26.06.2023 до органу досудового розслідування, протокол обшуку від 25.07.2023, протокол проведення слідчого експерименту від 21.08.2023 за участю потерпілого, висновок експерта від 26.09.2023 №СЕ-19/107-23/7669-БД, протокол аналізу з`єднань абонентів мобільного зв`язку від 12.10.2023, додатковий висновок експерта №346, протокол огляду речей та документів від 27.06.2023, лист Закарпатської міської медичної частини №9 від 27.07.2023 №172.

Стороною захисту додано паспортні дані ОСОБА_4 , посвідчення учасника бойових дій, дані стосовно дружини, перебування такої у декретній відпустці, посвідчення батьків багатодітної сім`ї, службову характеристику, накази про нагородження, відзнаки, пенсійні посвідчення батьків дружини, матері, свідоцтво про смерть батька, копію військового квитка брата, лист КНМП "Лікарня інтенсивного лікування "Кременчуцька" від 20.07.2023, висновки спеціалістів та проходження обстеження, лист КНП "Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера Берегівської міської ради" від 03.07.2023, рапорт від 03.07.2023, лист ДУ "ІНХ НАМН" від 11.07.2023, медичні виписки, лист адвоката ОСОБА_6 від 21.07.2023, листи Закарпатської міської медичної частини №9 від 14.07.2023 №158, від 27.07.2023 №172, листи ФДУ "Центр охорони здоров`я ДКВС" у Чернівецькій, Івано-Франківській, Закарпатській та Тернопільській областях від 21.07.2023 №1514/ЧН-23-вих, від 16.08.2023 №1706/ЧН-23-вих, від 22.08.2023 №1734/ЧН-23-вих, від 21.09.2023 №1937-ЧН-23, лист прокурора від 26.07.2023, заява ОСОБА_4 від 27.06.2023, лист КНП "Закарпатський територіальний центр екстреної медичної допомоги" Закарпатської обласної ради від 21.07.2023 №1062-01, заперечення на висновок експерта від 31.07.2023 №195, витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001870, стенограма подій від 26.06.2023, висновок експертного дослідження від 19.10.2023 №ЕД-19-23/57735-БД з доданими матеріалами, протокол допиту підозрюваного від 14.12.2023, стенограма.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За правилами ч. 2 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно Постанови №14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Крім іншого, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу мають бути оцінені в сукупності всі юридично значимі обставини, визначені в ст. 178 КПК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 127 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого злочину та санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжкого злочину та санкцією якого передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Слідчий суддя бере до уваги, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994; вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні зазначається про продовження існування таких ризиків, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду продовжує існувати, враховуючи: ОСОБА_4 тривалий час перебуває на керівній посаді у 4 відділі 6 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України та в силу виконання своїх службових обов`язків має широке коло знайомих та обізнаний із особливостями роботи правоохоронних органів, в тому числі органів Державної прикордонної служби України; можливість у зв`язку з цим залишення території України навіть в умовах воєнного стану; тяжкість і характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , їх високу суспільну небезпеку вчинення у період воєнного стану та суворість можливого покарання, пов`язані із цим негативні наслідки. Наведені обставини є передумовами та можливістю для втечі підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за особливо тяжкий злочин робить цей ризик достатньо високим. Таким чином, наведені вище обставини в сукупності дають слідчому судді підстави дійти висновку щодо продовження існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Щодо ризику незаконного впливу на учасників у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків слід враховувати передбачену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками у кримінальному провадженні: при досудовому розслідуванні показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 зможе вступати у позапроцесуальні відносини із учасниками кримінального провадження, в тому числі із службовими особами СБУ, іншими особами та схиляти їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від надання показів стороні обвинувачення. Вказані обставини, на переконання слідчого судді, свідчать про продовження існування ризику впливу на учасників цього кримінального провадження. При цьому, також існує факт перебування підозрюваного з потерпілим у лікарні, який наразі не спростований.

Щодо ризику перешкоджання іншим чином.

Аналізуючи імовірність продовження вказаного ризику, слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний має широке коло зв`язків для незаконного впливу на учасників кримінального провадження, які брали участь у слідчих діях, чи іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що заявлений ризик продовжує існувати.

З практики ЄСПЛ вбачаються та діють принципи конвенційного прецедентного права як підстави для відмови в звільненні особи з-під варти, а саме: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСППЛ «Штегмюллер проти Австрії» від 10.11.1969 року); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСППЛ «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, то слід зазначити наступне. Слідчий суддя вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, наявність вищевказаних ризиків, а також неможливість їх запобігання при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, оскільки останній, зокрема, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 127 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. На переконання слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу не унеможливить прояв встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту. Окрім того, слід відзначити, що обрання та продовження запобіжного заходу має індивідуалізований характер і не залежить від обставин, встановлених у інших справах щодо інших підозрюваних.

Щодо обґрунтованості застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя звертає увагу на спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи наведені вище обставини, вважає, що станом на день розгляду клопотання ризики не зменшилися, не відпали та продовжують існувати, і неможливість їх запобігання при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, за наявності підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. При чому наслідком вчинення злочину стало завдання потерпілому тілесних ушкоджень, а у відповідності до ст.3 Конституції України людина, її життя та здоров`я визнаються найвищою соціальною цінністю, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення строку дії попередньої ухвали, вважає доцільним продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, стороною захисту не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ризик переховування цього обвинуваченого, а також ризик його впливу на інших учасників процесу, або взагалі перестали існувати, або зменшилися настільки, що й такий запобіжний захід як інший, не пов`язаний із позбавленням волі, здатний їм запобігти, а тому підстав для зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний із позбавленням волі, слідчий суддя не вбачає.

Відповідно до п. 35 рішення Європейського суду по правам людини від 26.06.1991 р., у справі «Летельє проти Франції», національні судові органи повинні у першу чергу слідкувати за тим, щоб в кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. З цією метою вони повинні приймати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, чи мається суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовував відступлення від принципу поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже, враховуючи обставини провадження, характер обвинувачення, слідчий суддя вважає, що у справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить прояв встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України підставою для завершення досудового розслідування є визнання зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, про що прокурор або слідчий, за погодженням прокурора, повідомляє сторону захисту та надає їй доступ до матеріалів досудового розслідування.

15.12.2023 сторону захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Водночас відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки досудового розслідування.

З огляду на зазначене слідчий суддя зауважує, що незважаючи на завершення досудового розслідування, воно не є закінченим, оскільки обвинувальний акт ще не направлений до суду, тобто кінцеве процесуальне рішення в цьому кримінальному провадженні не прийняте.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що в даному випадку наявні обставини, які об`єктивно перешкоджають закінченню досудового розслідування у формі звернення з обвинувальним актом до суду до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що і слугує підставою для продовження строку його дії.

Слідчий суддя бере до уваги те, що 18.12.2023 підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники, підозрюваний ОСОБА_8 та його захисники, підозрюваний ОСОБА_10 та його захисники, а також потерпілий ОСОБА_9 та його представник, ще не розпочали процес ознайомлення із матеріалами кримінального провадження 0000269 від 23.06.2023, зважаючи на дату повідомлення про цю процесуальну дію та вихідні дні.

За таких обставин, є всі підстави вважати, що відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України, може зайняти тривалий час, не менше 60 днів. А тому, слідчий суддя приходить до висновку про продовження строку дії запобіжного заходу до 60 днів у відповідності до вимог ч.1 ст. 197 КПК України.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчому судді не спростовують, а матеріали провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою. Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного, на які посилається сторона захисту, не можуть бути безумовними підставами для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовують висновки слідчому судді про те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання захисників про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких обставин з огляду на те, що злочин, який інкримінується ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 127 КК України, вчинений із застосуванням насильства, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави не більше ніж на 60 днів, тобто до 14 лютого 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 22 грудня 2023 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1