Справа № 369/71/24
Провадження № 1-кс/369/56/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2024 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про проведення у кримінальному провадженні № 0000010 від 26 січня 2022 року повторної комплексної судово-медичної експертизи, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про проведення у кримінальному провадженні № 0000010 від 26 січня 2022 року повторної комплексної судово-медичної експертизи.

Скаржник просив:

- постанову слідчої Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 від 08 січня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про проведення у кримінальному провадженні № 0000010 від 26 січня 2022 року повторної комплексної судово- медичної експертизи скасувати;

- зобов`язати слідчу Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000181 від 12.02.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, провести процесуальні дії, а саме: призначити у кримінальному провадженні № 0000010 від 26 січня 2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 127 КК України повторну комплексу судово-медичну експертизу, проведення якої доручити експертам КЗ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ ОБЛАСНЕ БСМЕ «ДОР» (49005, м. Дніпро, площа Соборна, 14, ).

Для вирішення експертам поставити наступні питання:

- Які тілесні ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_6 , їх характер, локалізація, механізм та давність утворення?

- Чи були небезпечними для життя тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_6 в момент їх заподіяння 12.07.2020 і до якого ступеня тяжкості вони відносяться?

- Яка ймовірна послідовність нанесення тілесних ушкоджень?

- Чи могли виникнути виявлені тілесні ушкодження внаслідок самопадіння, чи падіння з прискоренням, з висоти власного зросту на тверду поверхню чи виступаючі предмети? Якщо так, то які саме? Їх ступінь тяжкості та локалізація?

- Від якої кількості травматичних дій виникли тілесні ушкодження і які саме?

- Чи могли виникнути виявлені тілесні ушкодження від нанесення ударів кулаками рук чи ногами?

- Які тілесні ушкодження виникли у ОСОБА_6 внаслідок самооборони?

- Які тілесні ушкодження виникли у ОСОБА_6 внаслідок боротьби?

- Чи залишалась у ОСОБА_6 здатність до активних дій після отриманих тілесних ушкоджень (бігати, ходити, чинити опір)?

- Яка причина смерті ОСОБА_6 ?

- Чи с ознаки шоку (шокового стану) в ОСОБА_6 та чи можливо встановити коефіцієнт шоку?

- Чи існує причинно-наслідковий зв`язок між причиною смерті ОСОБА_6 та травматичним шоком?

- Чи могло нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 спровокувати серцевий напад, ішемічну хворобу серця?

- Чи мали вплив попередні захворювання у ОСОБА_6 , в тому числі хронічні, на тілесні ушкодження отримані 12.07.2020 року? Якщо попередні захворювання у ОСОБА_6 , в тому числі хронічні, мали вплив на тілесні ушкодження отримані 12.07.2020, то в якій мірі?

- Чи могли попередні хвороби ОСОБА_6 , в тому числі хронічні, вплинути на причину смерті?

- Чи впливає передозування препарату, що міститься в інгаляторі від астми, вплинути на виникнення серцево-легеневої недостатності та гострої ішемічної хвороби серця взагалі?

- Чи могло передозування препарату, що міститься в інгаляторі від астми, яким користувався ОСОБА_6 призвести до серцево-легеневої недостатності та гострої ішемічної хвороби серця вплинути на причину смерті?

- Чи є характерними для ОСОБА_6 ознаки швидкої, раптової смерті?

- Чи перебував ОСОБА_6 на момент смерті в стані алкогольного сп`яніння? Якщо так, то чи існує причинно-наслідковий зв`язок між станом алкогольного сп`яніння та смертю ОСОБА_6 ?

- Чи пов`язана смерть ОСОБА_6 з несвоєчасним ненаданням кваліфікованої медичної допомоги? Якщо так, чи міг жити ОСОБА_6 при своєчасному наданні медичної допомоги?

В обґрунтування вимог захисник зазначив, що в провадженні Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000010 від 26 січня 2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 127 КК України.

08 січня 2024 року стороною захисту для об`єктивності розслідування, відповідно до ст. 220 КПК України, було заявлено клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи, проведення якої, захисник просив, доручити експертам КЗ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ ОБЛАСНЕ БСМЕ «ДОР».

08 січня 2024 року слідчою Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_3 винесено постанову, якою відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту.

Представник скаржника вважає, що постанова від 08 січня 2024 року є незаконною та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Як зазначив захисник підозра, на його думку, ґрунтується на сумнівному висновку експертів ГБ СМЕ МОЗ України № 1/23 від 14 серпня 2023 року. Однак, зазначений висновок, на думку захисника, є необ`єктивним, суперечливим та з явно вираженими ознаками упередженості експертів, які його проводили. Окрім того таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, вимогам процесуального законодавства та нормативних актів щодо проведення судово-медичної експертизи та визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Як наслідок зазначений висновок не дає достовірні відповіді на поставлені перед експертами запитання.

Захисник вважає, що з врахуванням розбіжностей в експертних дослідженнях та для всебічності встановлення всіх обставин справи та отримання належного та допустимого доказу висновку експерта, необхідно призначити по справі повторну комплексну судово-медичну експертизу.

У судовому засіданні захисник скаржника ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 , не заперечував щодо розгляду скарги без участі скаржника ОСОБА_5 , заявив клопотання по заміну прохальної частини скарги, та просив суд розглянути клопотання про призначення у кримінальному провадженні № 0000010 від 26 січня 2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 127 КК України повторної комплексної судово-медичної експертизи.

Прокурор Бучанської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні слідча СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 заперечувала щодо задоволення скарги у повному обсязі.

Згідно з частиною третьою статті 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Щодо заявленого в судовому засіданні клопотання захисника скаржника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про заміну прохальної частини скарги та розгляд клопотання про призначення повторної комплексної судово-медичної експертизи, слідчий суддя зазначає таке. КПК України не передбачено зміну вимог скарги. Тобто, фактично захисник у судовому засіданні подав слідчому судді нове клопотання про призначення експертизи в межах скарги на рішення слідчого. Водночас згідно положень ч. 2 та 3 ст. 35 КПК України матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження таких матеріалів. До Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в обов`язковому порядку вносяться: дата надходження матеріалів, скарги, клопотання, заяви або іншого процесуального документа, прізвище особи, стосовно якої подані документи, та їх суть, прізвище (найменування) особи (органу), від якої (якого) надійшли документи, ім`я та по батькові, прізвище працівника апарату суду, який здійснив реєстрацію, інформація про рух судових документів, дані про суддю, який здійснював судове провадження, та інші дані, передбачені Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, крім випадків, установлених законом.

Слідчий суддя позбавлений можливості розглянути фактично інше клопотання захисника, яке подано з порушенням норм КПК України. А відтак слідчий суддя розглядає скаргу подану в первісній редакції.

Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши скаргу та дослідивши додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною першою статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, і даний перелік є вичерпним.

У відповідності до пункту 7 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000010 від 26 січня 2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 127 КК України.

Частинами 1,2 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

08 січня 2024 року стороною захисту для об`єктивності розслідування, відповідно до ст. 220 КПК України, було заявлено клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи, проведення якої доручити експертам КЗ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ ОБЛАСНЕ БСМЕ «ДОР».

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

08 січня 2024 року слідчою Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_3 винесено постанову, якою відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту.

Частиною 3 ст. 110 КПК України передбачено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:

місце і час прийняття постанови;

прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;

мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст прийнятого процесуального рішення;

місце та час (строки) його виконання;

особу, якій належить виконати постанову;

можливість та порядок оскарження постанови.

Як вбачається зі змісту спірної постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 08.01.2024 року, вона відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України та містить вступну, мотивувальну та резолютивну частини.

Звертаючись до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання захисник ОСОБА_4 не зазначає в чому саме полягає незаконність спірної постанови. За змістом скарги заявника, її доводи зводяться до незгоди сторони захисту з висновком експерта №1/23 від 14.08.2023 року.

Частина друга статті 22 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно частини першої статті 26 Кримінального процесуального кодексу України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 242 КПК України визначено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 243 КПК України експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової. Експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 244 КПК України передбачено, що сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо: 1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; 2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

Тобто, якщо підозрюваний вважає за необхідне провести експертизу з питань, зазначених у клопотанні, останній не позбавлений права самостійно звернутись до експертів відповідної експертної установи на договірних умовах для проведення експертизи. У разі не можливості залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин, він має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Частина 2 статті 307 КПК визначає різні повноваження слідчого судді у випадку оскарження «рішень» і «дій». При оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК).

Стаття 307 КПК України не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, в даному випадку постанову про призначення експертизи.

Слідчий суддя з повагою відноситься до прагнення заявника відстоювати свої права і законні інтереси в суді. Разом з тим, реалізація такого права відповідно до ст.21 КПК України здійснюється тільки у порядку, передбаченому цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що слід відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову, оскільки захисник ОСОБА_4 просить скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про проведення у кримінальному провадженні № 0000010 від 26 січня 2022 року повторної комплексної судово-медичної експертизи, та разом з тим, не зазначає в чому полягає незаконність такої постанови, а доводи, на які посилається захисник ОСОБА_4 в скарзі не є підставою для скасування постанови, а зводяться до незгоди із висновком експерта №1/23 від 14.08.2023 року.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про проведення у кримінальному провадженні № 0000010 від 26 січня 2022 року повторної комплексної судово-медичної експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлено 08 лютого 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1