Провадження № 1-кп/127/978/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2023 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2022 р. за № 0001155, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Вороновиця Вінницького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 та його представника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 07.10.2022 приблизно о 21 год. 30 хв., перебуваючи поблизу будинку за адресою: вул. Лялі Ратушної, 76 в м. Вінниці, під час спілкування, на грунті раптово виниклого конфлікту вчинив сварку із своїм знайомим ОСОБА_7 , під час якої у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

В подальшому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, взяв до рук ніж, що знаходився у нього при собі, та наніс один удар вказаним ножем в область лівої половини грудної клітини по задній аксілярній лінії в проекції 10-го міжреберного проміжку ОСОБА_7 , після чого останній перестав чинити супротив.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 927/931/933/988 від 16.12.2022, у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: колото-різана рана лівої половини грудної клітини по задній аксілярній лінії в проекції 10-го міжреберного проміжку, що не проникає в плевральну чи черевну порожнину; перелом 10-го ребра зліва по задній аксілярній лінії зі зміщенням. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 давністю утворення відповідають терміну, вказаному в постанові про призначення експертизи - 07.10.2022; за ступенем тяжкості належать:

- колото-різана рана лівої половини грудної клітини по задній аксілярній лінії в проекції 10-го міжреберного проміжку, що не проникає в плевральну чи черевну порожнину, - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я, виникла від травматичної дії гострого предмету (предметів), що має колюче-ріжучі та ріжучі властивості;

- перелом 10-го ребра зліва по задній аксілярній лінії зі зміщенням - до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являвся небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувався загрозливими для життя явищами, за своїм характером спричинив тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я, виник від травматичної дії предмету, властивості якого не відобразились в характері ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав та показав, що дійсно вчинив злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. Цивільний позов визнає та згоден відшкодувати завдану потерпілому шкоду. Частково відшкодував потерпілому завдану моральну шкоду в розмірі 5 800 грн. та має намір в подальшому відшкодовувати завдану шкоду. У вчиненому щиро кається, жалкує про вчинене, просить вибачення у потерпілого та завіряє суд, що подібне більше не повториться, зробив для себе належні висновки, веде законослухняний спосіб життя, за місцем проживання характеризується позитивно. Просить суд врахувати, що він має неповнолітню дитину, яка потребує батька. Просить суд не позбавляти його волі, щоб він мав можливість працювати і відшкодовувати потерпілому завдану шкоду, та надати йому шанс на виправлення.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що обвинувачений вчинив злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. Внаслідок вчинення обвинуваченим злочину йому було завдано моральну шкоду. Цивільний позов підтримав та просив задовольнити. На даний час обвинувачений частково відшкодував завдану моральну шкоду в розмірі 5 800 грн. 00 коп., тому просить задовольнити цивільний позов, враховуючи відшкодовану обвинуваченим суму коштів. Вибачення обвинуваченого приймає. Просить обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти його волі.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, потерпілого, а також дослідивши докази у кримінальному провадженні, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого та потерпілого відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ними обставин вчинення злочину, добровільності та істинності їх позицій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення ст. 12 Кримінального кодексу України, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має неповнолітню дитину, непрацевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, просить вибачення у потерпілого, частково відшкодував завдану потерпілому шкоду та згодний в подальшому відшкодовувати завдану шкоду.

Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Крім того, відповідно до положень частини 2 статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, при призначенні покарання суд визнає такою, що його пом`якшує, обставину, не зазначену в частині першій цієї статті, а саме, визнання вини.

Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно із статтею 75 Кримінального кодексу України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінальне правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, особу винного, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

Під час судового провадження встановлено, що обвинувачений відповідно до ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, у вчиненому щиро кається, жалкує про вчинене, завіряє суд, що зрозумів свої помилки та подібне більше не повториться, частково відшкодував завдану потерпілому шкоду та згодний в подальшому відшкодовувати завдану потерпілому шкоду.

Суд, враховуючи викладені вище обставини, вважає можливим виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства.

Отже, враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України та з урахуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього згідно ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.

Що стосується цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд зазначає таке.

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як вбачається з цивільного позову, позивач, який є потерпілим у кримінальному провадженні, ОСОБА_7 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 40 000 грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 12 000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов визнав. Пояснив, що під час судового розгляду частково відшкодував завдану моральну шкоду в розмірі 5 800 грн. 00 коп. та буде відшкодовувати шкоду в подальшому у добровільному порядку. Просив при вирішенні позову врахувати відшкодовану ним шкоду.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_5 на даний час дійсно частково відшкодував завдану моральну шкоду в розмірі 5 800 грн. 00 коп., тому просив задовольнити цивільний позов, враховуючи відшкодовану обвинуваченим суму коштів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що під час судового провадження доведено, що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 завдано моральну шкоду, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, суд зазначає, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема із наданих до суду розписок потерпілого від 18.07.2023 та 20.11.2023, обвинуваченим під час судового розгляду частково відшкодовано завдану потерпілому моральну шкоду на суму 5 800 грн. 00 коп.

Крім того, суд зазначає, що п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати зокрема складаються із витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Як встановлено в судовому засіданні, потерпілий здійснив процесуальні витрати, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 12 000 грн. 00 коп., що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Обвинувачений цивільний позов визнав.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що цивільний позов слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 34 200 грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та 12 000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу. В задоволенні позову в іншій частині слід відмовити.

Згідно протоколу затримання від 08.10.2022 року ОСОБА_5 було затримано 08.10.2022 року.

Відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2022 року до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 06.12.2022 року.

Відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2022 року строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою було продовжено до 05.01.2023 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2022 року застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою було змінено на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк 60 днів до 25.02.2023 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України слід зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання 08.10.2022 року до 28.12.2022 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2022 року на майно, вилучене під час затримання обвинуваченого 08.10.2022 року, а саме, куртку чорного кольору із слідами бурого кольору, штани чорного кольору із слідами бурого кольору, футболку чорного кольору із слідами бурого кольору, мобільний телефон марки «Samsung G355H», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні даного заходу відпала потреба.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2022 року на майно, вилучене під час огляду місця події 07.10.2022 року, а саме, спортивну кофту синього кольору на застібці з капюшоном із слідами бурого кольору, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні даного заходу відпала потреба.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2022 року на майно, вилучене під час огляду місця події 08.10.2022 року, а саме, футболку білого кольору з візерунком із слідами бурого кольору, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні даного заходу відпала потреба.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2022 року на майно, вилучене під час огляду місця події 07.10.2022 року, а саме, мобільний телефон марки «Honor» синього кольору в чохлі чорного кольору, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні даного заходу відпала потреба.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 100, 128, 129, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання 08.10.2022 року до 28.12.2022 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2022 року на майно, вилучене під час затримання обвинуваченого 08.10.2022 року, а саме, куртку чорного кольору із слідами бурого кольору, штани чорного кольору із слідами бурого кольору, футболку чорного кольору із слідами бурого кольору, мобільний телефон марки «Samsung G355H», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2022 року на майно, вилучене під час огляду місця події 07.10.2022 року, а саме, спортивну кофту синього кольору на застібці з капюшоном із слідами бурого кольору - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2022 року на майно, вилучене під час огляду місця події 08.10.2022 року, а саме, футболку білого кольору з візерунком із слідами бурого кольору - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2022 року на майно, вилучене під час огляду місця події 07.10.2022 року, а саме, мобільний телефон марки «Honor» синього кольору в чохлі чорного кольору - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, які, відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами від 09.10.2022 року та квитанцій №3874 від 19.11.2022 року, №3873 від 16.11.2022 року, передані до камери зберігання речових доказів Вінницького районного управління поліції Головного управління поліції у Вінницькій області: куртку чорного кольору із слідами бурого кольору, штани чорного кольору із слідами бурого кольору, футболку чорного кольору із слідами бурого кольору, мобільний телефон марки «Samsung G355H», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 - повернути власнику ОСОБА_5 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні, який, відповідно до постанови слідчого про визнання речовим доказом від 09.10.2022 року та квитанції №3873 від 16.11.2022 року, переданий до камери зберігання речових доказів Вінницького районного управління поліції Головного управління поліції у Вінницькій області: спортивну кофту синього кольору на застібці з капюшоном із слідами бурого кольору - повернути власнику ОСОБА_7 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні, який, відповідно до постанови слідчого про визнання речовим доказом від 09.10.2022 року та квитанції №3873 від 16.11.2022 року, переданий до камери зберігання речових доказів Вінницького районного управління поліції Головного управління поліції у Вінницькій області: футболку білого кольору з візерунком із слідами бурого кольору - повернути власнику ОСОБА_7 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні - мобільний телефон марки «Honor» синього кольору в чохлі чорного кольору, який, відповідно до постанови слідчого про визнання речовим доказом від 09.10.2022 року та розписки потерпілого, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити власнику ОСОБА_7 .

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) 34 200 (тридцять чотири тисячі двісті) грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя