У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000045 від 04 січня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище, Жидачівського району, Львівської області, громадянина України, безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.4 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :

04 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15-ч.4 ст. 186 КК України.

04 січня 2024 року в межах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчим, за погодженням з прокурором, складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.4 ст. 186 КК України, яке йому вручено.

05 січня 2024 року слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю внесення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102 - IX (із подальшими змінами), в Україні введено воєнний стан, 04.01.2023, близько 13:00 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо», що по вул. Наукова, 35А у м. Львові, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, повторно, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав із стелажа матеріальні цінності, що перебувають на балансі даного магазину, а саме: пляшку вірменського бренді «Гюмри», 7 р., 40%, місткістю 0,7 л, вартістю 263,41 грн, яку помістив під куртку, в яку був одягнутий та у сумку-наплічник, яка знаходилася у нього на плечі, пройшовши через «вихід без покупок» без оплати даного товару, намагався покинути приміщення магазину. Однак, злочинні дії ОСОБА_5 були помічені працівником даного магазину, який почав його наздоганяти та вимагати повернути викрадений товар, не зважаючи на такі вимоги, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що його незаконні дії викриті, почав втікати із викраденим майном. Відтак, протиправні дії ОСОБА_5 із таємного викрадення чужого майна (крадіжка) переросли у відкрите викрадення чужого майна (грабіж). В подальшому, ОСОБА_5 вибіг із приміщення магазину « Сільпо », однак свого злочинного умислу до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником вищевказаного магазину.

Таким чином, встановлено достатньо підстав для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 186 КК України.

Вказує, що наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у даному кримінальному провадженні доказів, а саме:

-заявою про вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Також у клопотанні зазначається, що у слідства є достатні та обгрунтовані підстави вважати, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, зокрема ризик, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може продовжити свою протиправну діяльність, а саме вчинити інші кримінальні правопорушення.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , на думку слідчого та прокурора, є недостатнім для запобігання наявним ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім цього, слідчим у поданому клопотанні зазначається, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, востаннє: 13.05.2021 вироком Пустомитівського районного суду Львівської області за ч.3ст.15-ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, судимість за вчинення яких не знята та непогашена у встановленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову вчинив корисливий злочин.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисник стосовно заявленого клопотання заперечили та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказали, що підозрюваний має постійне місце проживання, де проживає з матір`ю, яка перенесла операцію та потребує стороннього догляду. Щодо джерела доходів підозрюваний на уточнюючі запитання показав суду, що офіційно не працевлаштований, однак до вчинення злочину працював на ринку «Шувар». Зазначили, що розмір застави, який просить визначити прокурор, є занадто великим для підозрюваного, тому просить застосувати домашній арешт, оскільки вину визнає та розкаюється у вчиненому.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в ході судового розгляду, ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 04.01.2024 за ч.2 ст. 15-ч.4 ст.186 КК України.

04 січня 2024 року в межах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчим, за погодженням з прокурором, складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15-ч.4 ст.186 КК України, яке йому вручено.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15-ч.4 ст.186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що відповідно до ст. 183 КПК України не перешкоджає застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю матеріалів кримінального провадження, зокрема: заявою про вчинення кримінального правопорушення; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Наведене здатне переконати стороннього неупередженого спостерігача у наявності підстав підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечних дій, які йому інкриміновані органом досудового розслідування.

Також, слідчим та прокурором належно обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 в подальшому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання за вчинений злочин, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, може продовжити свою протиправну діяльність, а саме вчиняти подібні кримінальні правопорушення, аналогічні тому, у якому зараз підозрюється.

Наявність вищезазначених ризиків підтверджується також тим, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, зокрема, такий офіційно не працевлаштований, неодружений, не має не утриманні неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення кримінальних правопорушень проти власності.

Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч.3 ст. 176 КПК України).

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є недостатнім для запобігання ризикам, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від від семи до десяти років.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді поруки є недостатнім для запобігання ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки не встановлено осіб, які б взяли його на поруки та заслуговують на довіру чи особливу довіру, а тому такі не можуть забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, крім того, застосування запобіжного заходу у виді застави до підозрюваного є недоцільним, оскільки останній не має офіційного джерела доходів, офіційно не працевлаштований, а відтак такий запобіжний захід є недоцільним та недостатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, слідчим суддею встановлено, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є недостатнім для запобігання ризикам, оскільки враховуючи міру покарання, яка може бути застосована судом у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні вказаного злочину, останній зможе ухилитися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене. Окрім цього, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення кримінальних правопорушень проти власності.

Щодо покликання сторони захисту на наявність у ОСОБА_5 матері, яка потребує стороннього догляду, то, слідчий суддя не бере таке до уваги, оскільки жодних доказів того, що така перебуває на утриманні та потребує догляду саме ОСОБА_5 суду не надано.

Відтак, на думку слідчого судді, застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя ґрунтує свої твердження на підставі сукупного аналізу як і обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, так і зазначених характеризуючих відомостей про особу підозрюваного.

Таким чином, зважаючи на ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, з урахуванням його особистих характеристик, слідчий суддя дійшов висновку, що до ОСОБА_5 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відтак, з урахуванням наведеного, вважаю, що підстав для обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, немає, оскільки в даному випадку такі є недієвими запобіжними заходами для запобігання ризикам, визначеними ст.177 КПК України.

Разом з тим, відповідно до абз. 1 ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, на підставі ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, однак працював неофіційно та отримував з його слів доходи, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення розміру альтернативної застави, визначеної п.2 ч.5 ст.182 КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб. За сукупності встановлених обставин слідчий суддя вважає, що такий розмір застави може гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного і належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Також на підставі абз. 2 ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити передбачені ст.194 КПК України обов`язки підозрюваному ОСОБА_5 у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеної цією ухвалою застави.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 194, 196, 197, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з 04.01.2024 року, з дня фактичного затримання.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і припиняє свою дію 03.03.2024 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 коп.

Після внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_5 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 покладаються такі обов`язки:

1) прибувати за викликом слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти), у тому числі для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього згідно цієї ухвали обов`язків, а також, якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 09.01.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1