Єдиний унікальний номер 448/1722/23
Провадження № 1-кп/448/275/23
В И Р О К

Іменем України

11.12.2023 місто Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000923 від 20 серпня 2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боляновичі, Мостиського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 ,

потерпілий - ОСОБА_6 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа

1. Судом визнано доведеним, що 19.08.2023 року, приблизно о 19 годині 16 хвилин ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись, в межах населеного пункту с. Боляновичі, Яворівського району Львівської області, перевозячи пасажирів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 порушив чинні вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б, д), п.п. 12.1, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він перебував в стані алкогольного сп?яніння (2,62 проміле), був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в межах населеного пункту рух в якому дозволяється не більше 50км/год перевищив максимальну швидкість, внаслідок чого втратив контроль над автомобілем, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, а саме: виїзду за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя та в подальшому наїзду на дерево в межах населеного пункту с. Боляновичі, Яворівського району Львівської області. В результаті порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 , пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримав закриті переломи ребер: ліворуч 3,4,5,6,7; праворуч 1,2,3 із травматичним гемопневмотораксом ліворуч, забій м?яких тканин та садна обличчя і голови - лоба, брови справа, спинки носа, відкриту рану верхньої повіки та навколоочноямкової ділянки справа.

2. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .

ІІ. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання

3. 12.10.2023 під час судового розгляду, між потерпілим ОСОБА_6 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_3 , з другої сторони укладена угода про примирення.

4. Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України, угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

5. Згідно угоди про примирення, ОСОБА_3 , як обвинувачений, та потерпілий ОСОБА_6 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.286-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , котрий свою вину у скоєному визнав повністю, вибачився перед потерпілою стороною за вчинене, а потерпіла сторона, в свою чергу, прийняла вибачення, відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду потерпілій стороні в розмірі 152 000,00 грн., активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, його молодий вік та позитивні характеризуючі дані.

6. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному та потерпілому, в угоді зазначена дата її складання та вона скріплена підписами сторін.

ІІІ. Мотивами, з яких Суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керується

7. В судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє:

7.1. що він має право на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

7.2. наслідки укладення та затвердження угод, передбачених статтею 473 КПК;

7.3. характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286-1 КК.

7.4. Крім того зазначив, що він погоджується з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про примирення, зазначив, що має особисті кошти для виконання покарання у виді штрафу, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

8. Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені статтею 473 КПК та просить затвердити зазначену угоду, оскільки претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру не має. Пояснив, що обвинувачений повністю відшкодував йому шкоду в розмірі 152 000,00 грн.

9. Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав наведені в угоді обставини, не заперечив проти її затвердження, вказав, що узгоджене сторонами покарання відповідає особі обвинуваченого.

10. Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

11. Суд в порядку статті 474 КПК шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

12. Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

13. У відповідності до статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

14. Згідно статті 26 КПУК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

15. Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

16. Частиною 3 статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

17. Слід зазначити те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286-1 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

18. Свою винуватість у вчиненні злочину обвинувачений ОСОБА_3 визнав беззастережно.

19. Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про примирення.

20. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

21. Судом з`ясовано, що потерпіла сторона в особі потерпілого та його законного представника цілком розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

22. Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації, узгодженої міри покарання.

23. Підстав для відмови в її затвердженні Судом не встановлено.

24. Відповідно до статті 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

25. Згідно правового висновку, який міститься у Постанові Верховного суду України від 14.04.2016 у справі № 5-23кс15/16, справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією з умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення шкоди.

26. Частиною 2 статті 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

27. Відповідно до частини 1 статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

28. Таким чином, дослідивши обставини справи, угоду про примирення, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання, якими є: повне визнання винуватості, щире каяття ОСОБА_3 , яке проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитися та готовий нести покарання за вчинене; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке виражається в тому, що винний добровільно у будь-якій формі своїми активними діями надав допомогу органам досудового розслідування та суду у з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття, співпрацював зі стороною обвинувачення у викритті вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, його вік, має на утриманні батька, враховується те, що обвинувачений добровільно відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду потерпілій стороні в розмірі 152 000,00 грн., а також те, що обвинувачений займається волонтерською діяльністю.

29. Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, а взяті на себе обвинуваченим зобов`язання можуть бути реально виконані, встановивши, що угода про примирення відповідає вимогам КПК та КК України, а підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, заслухавши думку прокурора, який підтримав наведені обставини та просив затвердити таку угоду, потерпілої сторони та обвинуваченого, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_3 , наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд із урахуванням вимог ст.69 КК України визнає обставини, що пом`якшують покарання та дані про його особу такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а тому вважає за доцільне перейти до іншого більш м`якого виду основного виду покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин, призначивши ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, затвердити угоду про примирення, укладену між сторонами кримінального провадження 12.10.2023 та ухвалити обвинувальний вирок.

ІV. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

Вирішення питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

30. Згідно частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

31. Згідно статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

32. Враховуючи наведене, заходи забезпечення у виді арешту, які накладені на підставі ухвал слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 22.08.2023 слід скасувати.

Вирішення питання долі речових доказів.

33. Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України, під час ухвалення судового рішення суд повинен вирішити питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів.

34. Враховуючи вимоги ст. 100 КПК України: автомобіль марки «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 - повернути законному володільцю ОСОБА_9 .

Вирішення питання щодо процесуальних витрат.

35. Під час проведення досудового розслідування були залучені експерти, витрати на залучення яких склали 8 365,00 грн. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України, відносяться до процесуальних витрат.

36. Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

37. Оскільки, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286-1 КК України, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість проведених експертиз, оскільки, їх проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

38. Під час судового розгляду відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосований, підстав для їх застосування немає.

З наведених підстав, керуючись та керуючись статтями 369-371, 374, 472-476 КПК України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Затвердити угоду про примирення, укладену 12 жовтня 2023 у кримінальному провадженні №0000923 від 20 серпня 2023 між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

2. Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

3. Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 про його обов`язок виконання умов угоди про примирення та передбачену ст.389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про примирення.

4. Роз`яснити потерпілому, про те, що у разі невиконання угоди про примирення, потерпіла сторона має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

5.Під час судового розгляду відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосований, підстав для застосування не встановлено.

6. Цивільний позов потерпілою стороною не заявлявся.

7. Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 22.08.2023 на автомобіль марки «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 .

8. Речові докази:

8.1. автомобіль марки «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 ., який знаходиться на зберіганні на території майданчика тимчасового тримання ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області в м. Мостиська, вул. Будзиновського, 6, Яворівського району, Львівської області - повернути законному володільцю ОСОБА_9 .

9. Процесуальні витрати за проведення судово інженерно-транспортних експертиз на загальну суму 8365 (вісім тисяч триста шістдесят п`ять) грн. 00 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

10. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

11. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

12. Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення:

12.1 обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

12.2 потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України;

12.3 прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода не може бути укладена.

13. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

14. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

15. У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

16. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

17. З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Вирок суду виготовлений та підписаний суддею в нарадчій кімнаті 11 грудня 2023.

Суддя ОСОБА_1