Справа № 761/2713/24
Провадження № 1-кс/761/2427/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001746 від 14.07.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001746 від 14.07.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001746 від 14.07.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб на території м. Києва займається незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин.

09.01.2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2023 року, проведено обшук у автомобілі марки «Volkswagen» моделі «Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , та який на праві власності належить ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено: ключ від автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , транспортний засіб «Volkswagen» моделі «Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2012 року випуску, сірого кольору.

10.01.2024 року слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами вилучених у ході проведення обшуку речей та предметів.

10.01.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

З метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, в зв`язку з чим прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з відповідним клопотанням.

Слідчий/прокурор, про дату та час розгляду клопотання повідомлялися належним чином, однак у судове засідання не з`явилися, при цьому слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про здійснення розгляду клопотання про арешт майна у його відсутність. Крім того вказав, що ним було повідомлено власника майна про день та час судового засідання з розгляду клопотання про арешт майна.

Від підозрюваного ОСОБА_4 надійшла заява про проведення судового засідання у його відсутність. Проти задоволення клопотання прокурора заперечує у повному обсязі.

В той же час, неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, додатково долучені слідчим документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві, за процесуального керівництва прокурорів Шевченківської окружної прокуратури м. Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001746 від 14.07.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

09.01.2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2023 року, проведено обшук у автомобілі марки «Volkswagen» моделі «Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , та який на праві власності належить ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено: ключ від автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , транспортний засіб «Volkswagen» моделі «Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2012 року випуску, сірого кольору.

10.01.2024 року слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами вилучених у ході проведення обшуку речей та предметів.

10.01.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В той же час, у клопотанні прокурор пов`язує необхідність накладення арешту, на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з ключем до нього, вилучені під час проведення обшуку, з метою збереження речових доказів.

При цьому, матеріали клопотання прокурора не містять даних, які б свідчили, що вказаний транспортний засіб з ключем до нього є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, використовувався, у тому числі підозрюваним ОСОБА_7 для перевезення наркотичних засобів, а тому відсутні достатні підстави вважати, що зазначене у клопотанні про арешт майно є процесуальним джерелом фактичних даних (доказів), на підставі яких можуть бути встановлені факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що прокурором не доведено, а слідчим суддею з наданих на обґрунтування клопотання матеріалів не встановлено, що транспортний засіб «Volkswagen» моделі «Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2012 року випуску, сірого кольору, та ключ від автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідають критеріям ст. 98 КПК України у кримінальному провадженні №0001746 від 14.07.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та як наслідок, можуть бути використані як доказ у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001746 від 14.07.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя