Справа №523/6408/23
Провадження №1-кс/523/3514/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2023 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржниці ОСОБА_4 , представника скаржниці адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого відділу поліції №3 Одеського районного управляння поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000173 від 02.02.2023 року за ст. 146 ч. 1 КК України від 20.02.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого відділу поліції №3 Одеського районного управляння поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000173 від 02.02.2023 року за ст. 146 ч. 1 КК України.

В своїй скарзі ОСОБА_4 посилається на необґрунтованість винесеної постанови, передчасне закриття та неповне проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Прокурор заперечував проти скасування постанови про закриття кримінального провадження, пояснивши що слідчим було проведено ряд слідчих дій на встановлення істини у справі.

Скаржниця ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 вимоги скарги підтримали та просили скасувати постанов.

Дослідивши надані матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного.

В копії постанови слідчого відділу поліції №3 Одеського районного управляння поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000173 від 02.02.2023 року за ст. 146 ч. 1 КК України від 20.02.2023 року, на аркуші № 8 слідчим вказано про кваліфікацію дій за ст. 342 ч. 2 КК України, що не відповідає дійсності оскільки ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси було зобов`язано внести данні до ЄРДР за ст. 146 ч. 1 КК України.

Окрім того, в ході судового розгляду було досліджено відео, відповідно до якого події відбувалися в приміщенні відділення «ПриватБанку», а не поза ним.

Крім того, посилання слідчого на оскарження постанови до касаційного суду та неможливість виконання рішення, спростовуються статтею 370 КАС України та статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У зв`язку з цим, сподівання та припущення стосовно результатів касаційного розгляду справи не можуть бути безумовною підставою для зупинення виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Суд враховує, що розглядаючи справу N 5-рп/2013, Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування , після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закриття провадження дотримані не були, оскільки в постанові про закриття кримінального провадження не надано оцінку всім обставинам, здобутим під час досудового розслідування.

В постанові слідчого про закриття кримінального провадження не необґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вказані обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

У зв`язку із наведеним, слідчий суддя приходить до висновку, що вимога особи, яка подала скаргу на постанову про закриття провадження, ґрунтується на нормах закону, що є належною підставою для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 24, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого відділу поліції №3 Одеського районного управляння поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000173 від 02.02.2023 року за ст. 146 ч. 1 КК України від 20.02.2023 року, - задовольнити.

Постанову слідчого відділу поліції №3 Одеського районного управляння поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000173 від 02.02.2023 року за ст. 146 ч. 1 КК України від 20.02.2023 року, - скасувати.

Зобов`язати СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області поновити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000173 від 02.02.2023 року за ст. 146 ч. 1 КК України від 20.02.2023 року та провести його у відповідності з вимогами КПК України.

Копію ухвали направити до відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області для подальшого досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Суворовського районного суду ОСОБА_1