Справа № 541/3268/23
№ провадження 1-кп/541/344/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Миргород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235 від 04.09.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, не одружений, не працює, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.09.2023 року, близько 17.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прибув на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , для з`ясування особистих стосунків зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_7 . Перебуваючи на території подвір`я, ОСОБА_4 почав наносити ОСОБА_7 удари по тілу та голові. Неповнолітній ОСОБА_5 , син ОСОБА_7 , маючи намір припинити протиправні дії ОСОБА_4 , пов`язані із нанесенням тілесних ушкоджень його матері, підійшов до останнього та відштовхнув його руками від ОСОБА_7 . У наслідок чого ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до неповнолітнього ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, у вигляді заподіяння легких тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5 , умисно наніс останньому почергово два удари кистю правої руки зжатої в кулак в ліву передню частину грудної клітини та в ділянку губ зліва. Намагаючи припинити протиправні дії ОСОБА_4 , до нього ззаду підійшов ОСОБА_6 , який намагався тримати ОСОБА_4 за тулуб, обхвативши його руками, але останній продовжив свій протиправний умисел та умисно наніс два удари кистю правої руки неповнолітньому ОСОБА_5 в ліву та праву ключицю.

У подальшому ОСОБА_4 вирвався від ОСОБА_6 та забіг до коридору будинку, де на той час перебував неповнолітній ОСОБА_5 . Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на умисне нанесення тілесних ушкоджень неповнолітньому, ОСОБА_4 наніс йому один удар кистю лівої руки

зжатої в кулак у ділянку носу, чим довів свій протиправний умисел, спрямований на нанесення легких тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5 , до кінця.

У результаті нанесених ударів ОСОБА_4 неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичного експерта № 587 від 07.09.2023, у вигляді: перелом кісток носу, без зміщення з обох сторін, синці, що розташовані на грудній клітині зліва, по навкологрудній лінії, на рівні 4-го ребра, в ділянці проекції тіла лівої ключиці (2), в ділянці проекції тіла правої ключиці, крововиливи на слизовій оболонці верхньої губи, зліва, які могли утворитися не менше ніж від 5 (п`яти) точок прикладання сили твердих, тупих предметів, по давності утворення можуть відповідати даті та обставинам, вказаним в описовій частині постанови та по ступеню тяжкості відносяться: перелом кісток носа, без зміщення, з обох сторін - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синці, що розташовані на грудній клітині зліва, по навкологрудній лінії, на рівні 4-го ребра; в ділянці проекції тіла лівої ключиці (2), в ділянці проекції тіла правої ключиці, крововилив на слизовій оболонці нижньої губи, зліва - як у своїй сукупності так і кожне окремо до легких тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У даному кримінальному провадженні 23 жовтня 2023 року між неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 , його законним представником ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст.ст. 468,469,471 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про примирення неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій за ч.2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, з потерпілим примирилися, претензії матеріального чи морального характеру з боку неповнолітнього потерпілого та його законного представника відсутні. Сторони угоди про примирення також узгодили та погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначила, що при укладенні угоди про примирення між неповнолітнім потерпілим, його законним представником та обвинуваченим дотримані вимоги та правила КПК України, КК України, просила угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про примирення покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК

України, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про примирення з потерпілим та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про примирення зобов`язання. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про примирення, укладену між ними та обвинуваченим, та призначити узгоджене ними покарання, наслідки укладення угоди зрозумілі.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як нанесення умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України відносяться до кримінальних проступків.

Обвинувачений свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю. Встановлено, що укладення угоди про примирення між неповнолітнім потерпілим, його законним представником та обвинуваченим є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, з`ясовано, що потерпілий та його законний представник цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 , законним представником потерпілого ОСОБА_6 , і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 23 жовтня 2023 року про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 , неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 та законним представником потерпілого ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1