Справа № 180/1328/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 р.

Слідчий суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, відносно якої подано клопотання ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_5 (за дорученням), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (за договорами),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець клопотання виконуючого обов`язки керівника Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування до громадянина Латвійської Республіки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) для здійснення його видачі (екстрадиції) та його фактичного передачі,

ВСТАНОВИЛА:

Виконуючий обов`язки керівника Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування до громадянина Латвійської Республіки ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) для здійснення його видачі (екстрадиції) та його фактичної передачі.

В клопотанні зазначено, що до Офісу Генерального прокурора України з Генеральної прокуратури Латвійської Республіки надійшло клопотання про видачу від 18.05.2022 № S-100-218-00056 стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , персональний код 3, громадянина Латвійської Республіки, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у міждержавному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції у Латвійську Республіку для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.177 (шахрайство), ч.2 ст.179 (присвоєння, вчинене групою осіб за попередньою змовою), ч.2 ст.195 (Легалізація одержаних злочинним шляхом коштів, вчинені повторно групою осіб за попередньою змовою), ч.2 ст.275 (підробка документа, друку та штампу та реалізація та використання підробленого документа, друку та штампу) Кримінального Закону Республіки Латвії. За вчинення вказаних злочинів передбачається максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Ордер на арешт: 5 від 09.09.2010, виданий Центральним районним судом Риги, Латвія. Європейський ордер на арешт № S-100-218-00056 від 05.01.2018, виданий Генеральною прокуратурою, Латвія.

Міністерством юстиції України 09.08.2023 року прийняте рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 до Латвійської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності та Дніпропетровській обласній прокуратурі доручено вжити заходів щодо застосування до вказаної особи екстрадиційного арешту.

Співробітниками ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області у порядку ст.ст.208, 582 КПК України 26.09.2023 року о 08 годині 20 хвилин за адресою: м.Марганець, вул.Хліборобів, 38 затримано громадянина Латвійської Республіки ОСОБА_9 , який розшукується іноземною державою

Інкриміновані Ігорсу Коблінецсу злочини за законодавством України відповідають злочинам, передбаченим ч.4 ст.190, ч.3 ст.191, ч.2 ст.209, ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України, являються екстрадиційними, оскільки передбачають покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі.

Прокурор вважає, що оскільки ОСОБА_11 згідно з обліками Інтерполу перебуває в міжнародному розшуку, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує особі у разі засудження, а також ті обставини, що Коблінецс переховується від правоохоронних органів Латвійської Республіки, відсутність обставин, які гарантують запобігання втечі особи, існує реальний ризик того, що перебуваючи на волі особа намагатиметься уникнути видачі та в подальшому притягнення його до кримінальної відповідальності на території Латвійської Республіки, що в свою чергу перешкодить виконанню Україною запиту про його екстрадицію (ризик, передбачений п.1 ч.1. ст.177 КПК України).

У зв`язку з тим, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_12 не сплив, враховуючи тяжкість та характер вчинених кримінальних правопорушень, а також те, що особа з метою уникнення кримінальної відповідальності покинула територію країни, якою розшукується, існують обгрунтовані ризики його переховування від правоохоронних органів України. У зв`язку з чим, з метою забезпечення екстрадиції до останнього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт).

Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, з підстав, вказаних у клопотанні. Зазначив, що лише екстрадиційний арешт забезпечить належну і своєчасну передачу ОСОБА_4 до Латвійської Республіки

У судовому засіданні особа відносно якої подано клопотання та його захисники просили у задоволенні клопотання відмовити.

Захисники зазначили, що підстави для задоволення клопотання прокурора про застосування екстрадиційного арешту відсутні: прокурором не надано доказів перебування ОСОБА_12 в міжнародному розшуку; не доведено ризик переховування від правоохоронних органів. Також, захисники послались на те, що ОСОБА_12 тяжко хворіє, не може обходитись без сторонньої допомоги, яку йому надає цивільна дружина. Крім того, наказ Міністерства юстиції України про видачу (екстрадицію) ОСОБА_13 до Латвійської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності від 09.08.2023 року вручено ОСОБА_14 та захиснику лише 26.09.2023 року, і вони мають 10-денний строк для оскарження даного наказу в суді. Процедура оскарження може бути тривалою, і в цей час ОСОБА_15 , який потребує постійної сторонньої допомоги в повсякденному житті та належного лікування, не буде таке отримувати, перебуваючи в установі попереднього ув`язнення.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши клопотання, заслухавши свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , оглянувши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до такого.

Згідно зі ст. 561 КПК України на території України з метою виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги можуть бути проведені будь-які процесуальні дії, передбачені КПК України або міжнародним договором.

За змістом ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Разом із клопотанням на розгляд слідчого судді подаються: 1) копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України; 2) документи про громадянство особи; 3) наявні матеріали екстрадиційної перевірки.

Матеріали, що подаються слідчому судді, мають бути перекладені державною мовою або іншою мовою, передбаченою міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, зокрема про застосування екстрадиційного арешту або відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.

При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

За нормою ч.4 ст.4 КПК України, при виконанні на території України окремих процесуальних дій за запитом (дорученням) компетентних органів іноземних держав у рамках міжнародного співробітництва застосовуються положення цього Кодексу.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

В клопотанні прокурор зазначає, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1. ст.177 КПК України, а саме, що перебуваючи на волі особа намагатиметься уникнути видачі та в подальшому притягнення його до кримінальної відповідальності на території Латвійської Республіки, що в свою чергу перешкодить виконанню Україною запиту про його екстрадицію.

Та ні в самому клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не було наведено достатніх підстав для необхідності застосування до ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Коблінецс є людиною похилого віку, має численні тяжкі захворювання, потребує сторонньої допомоги, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає останні 10 й більше років.

Доказів того, що ОСОБА_15 має на меті покинути місце проживання, ухилитися від суду або від екстрадиції, прокурором не надано.

Отже, оскільки ризик, на який посилається виконуючий обов`язки керівника окружної прокуратури ОСОБА_10 , не доведено, слідчий суддя не вважає за можливе застосовувати до ОСОБА_4 запобіжний захід, чи у вигляді тримання під вартою, чи у вигляді домашнього арешту.

Крім того, прокурор просить застосувати до ОСОБА_4 екстрадиційний арешт для здійснення його видачі та його фактичної передачі до Латвійської Республіки, однак строк на судове оскарження рішення Міністерства юстиції України про видачу ще не сплив, судовий розгляд скарги може зайняти тривалий час.

ЄСПЛ наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції (рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України»).

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази, зважаючи на стан здоров`я особи, стосовно якої розглядається клопотання, враховуючи його належну процесуальну поведінку, починаючи з травня 2022 року, коли до України надійшло клопотання про видачу ОСОБА_4 до Латвійської Республіки, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.110, 176-178, 183, 584, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання виконуючого обов`язки керівника Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування до громадянина Латвійської Республіки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) для здійснення його видачі (екстрадиції) та його фактичного передачі.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1