ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/244/22
Провадження №1-в/477/68/23
УХВАЛА

18 грудня 2023 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Миколаївського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадяни на України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2023 року начальник Миколаївського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській області (далі Відділ) звернулася до суду з поданням про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_3 , які перебувають на виконанні, посилаючись на те, що на виконанні перебуває вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17.07.2023 року, яким ОСОБА_3 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 17.08.2023 року. Кримінальне правопорушення за даним вироком було вчинене в період з 25.12.2021 року по 30.12.2021 рік.

Також до Відділу надійшов вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17.07.2023 року, яким ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 17.08.2023 року. Кримінальне правопорушення за даним вироком було вчинене 07.01.2022 року.

В зв`язку з вказаним, просила вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Представник Відділу в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати подання за її відсутності. Подання підтримує та просить його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити та призначити ОСОБА_3 покарання на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Вивчивши матеріали справи та подання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537, ч. 2 ст. 539 КПК України питання про застосування покарання за наявності кількох вироків під час виконання вироків вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

За таких обставин суд вважає можливим подання Миколаївського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській області про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків задовольнити та призначити засудженому остаточне покарання.

Відповідно до Пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Оскільки у обох вироках застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, то суд не вбачає перешкод для застосування правил ст. 70 КК України при призначенні остаточного покарання.

Відповідно до правил частин 1-3 статті 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є умисним тяжким або особливо тяжким злочином, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених кримінальних правопорушень призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі. До основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких особу було визнано винною.

Частиною 4 статті 70 КК України визначено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд, застосувавши вищезазначені правила, вважає необхідним призначити остаточне покарання ОСОБА_3 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді трьох років позбавлення волі.

Оскільки при ухваленні обох вироків вирішено доцільним звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, то суд, призначивши остаточне покарання, вважає можливим застосувати статтю 75 КК України та звільнити засудженого від призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На підставі ст. 70 КК України, керуючись п.11 ст. 537, ст. 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироками Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 липня 2023 року (справа № 477/997/22, справа № 477/244/22), на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбквання пртзначеного покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КПК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодженняз уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1