Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/647/22
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Губерівка
Богодухівського району Житомирської області, українки, громадянки України,
освіта вища, непрацюючої, вдови, на утриманні одна неповнолітня дитина, жительки
раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -
Обвинувачена ОСОБА_4 21.03.2022 року близько 12 год. 30 хв. перебувала разом з ОСОБА_5 по вул. Механізаторів в с.Звиняче Бердичівського району, де між ними виникла словесна суперечка.
Під час указаної суперечки в це й же час та в цьому ж місці, за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння умисного тілесного ушкодження ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення умисного тілесного ушкодження, ОСОБА_4 , в це й же день, час та в цьому ж місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність умисно нанесла два удари дерев`яною палицею в область лівого стегна та сідниці ОСОБА_5 , яка в той час знаходилася на землі.
В результаті своїх умисних дій ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на лівому стегні та сідниці, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Дії ОСОБА_4 , які виразились в спричинені легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.125 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального проступку визнала повністю, щиро розкаялась. Показала, що 21.03.2022 року між нею та ОСОБА_5 виникла словесна суперечка, під час якої вона нанесла два удари дерев`яною палицею в область стегна та сідниць ОСОБА_5 .. Щиро розкаюється у вчиненому.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Потерпіла в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, належним чином повідомлена.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При цьому згідно з ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.
Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 доведена повністю, а її дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні обвинуваченій покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, класифікується як кримінальний проступок.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України суд вважає щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Вивчаючи особу обвинуваченої, судом встановлено, що ОСОБА_4 вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення визнала повністю, раніше не судима, хоча офіційно не працює, але має тимчасові підробітки, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, тяжких наслідків в результаті протиправних дій обвинуваченої не настало.
З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченої ОСОБА_4 суд дійшов висновку, що найбільш доцільним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження інших правопорушень з її боку, є призначення покарання, з числа альтернативних видів покарань, передбачених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу.
Цивільний позов не заявлений.
Міра запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 не обиралася.
Судових витрат по справі немає.
Долю речових доказів вирішити відповідно ст.100 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речовий доказ:три частини дерев"яної палиці, які знаходяться на зберіганні в камері схову ВПД №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській обласмті - знищити.
Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .