Єдиний унікальний номер 142/653/21
Номер провадження 1-кп/142/54/23
В И Р О К

іменем України

16 жовтня 2023 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Піщанського районного суду в смт. Піщанка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000288 від 10 грудня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2021 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою АДРЕСА_2 , в ході словесної суперечки із ОСОБА_5 , діючи умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень, розуміючи суспільно- небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, умисно наніс кулаком своєї правої руки три удари в область обличчя ОСОБА_5 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи №096 від 10.12.2021, у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на чолі з лівої та правої сторін, біля зовнішніх ділянок надбрівних дуг; розлитий синець з набряком м`яких тканин в ділянці правої орбіти, на верхньому та нижньому повіках з переходом у зовнішній край надбрівної дуги та у виличну ділянку; синці у зовнішнього краю лівої орбіти, на верхньому та нижньому повіках з переходом у виличну ділянку; садно на нижньому повіці з переходом у виличну ділянку; синець на лівій щоці; синці та садна по передній поверхні шиї, в ділянці щитовидного хряща.

Вказані ушкодження виникли від дії тупого-твердого предмету(ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, які не відобразили своїх індивідуальних особливостей та за своїми морфологічними властивостями виникли в строк на який посилається потерпіла ОСОБА_5 .

Ушкодження виявлені у ОСОБА_5 мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше як шість днів, і за своїми ознаками відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, пояснив суду, що з ОСОБА_5 разом проживали без реєстрації шлюбу в с. Миролюбівка Тульчинського району Вінницької області. 09 грудня 2021 року, ввечері він повернувся додому з роботи та побачив, що ОСОБА_5 розпиває спиртні напої разом з його сестрою ОСОБА_6 . Він зробив ОСОБА_5 зауваження та між ними виникла словесна суперечка, в ході якої він рукою два рази вдарив її в область обличчя. Його сестра та її чоловік почала їх розбороняти. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Прокурор в судовому засіданні вважаючи доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку просила призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень штрафу, та відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України врахувати вирок Піщанського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, проте від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить суд розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 проводити без її участі, у призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 надав суду послідовні покази щодо обставин скоєння кримінального правопорушення, в повній мірі визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, і проти цього не заперечують учасники судового провадження, то відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним проводити дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, правильне розуміння обвинуваченим та потерпілою змісту цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає. Одночасно судом роз`яснено обвинуваченому та потерпілій, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, зможуть оскаржити вирок тільки в частині призначеного покарання.

Тому, суд, відповідно до ст. 349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої та матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який вважається рініше не судимим, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що достатньою мірою покарання з метою виправлення та запобіганню вчинення нових злочинів, буде призначення покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року був засуджений за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного місяця арешту.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З вимоги Управління інформаційної підтримки та координації поліції "012" Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо ОСОБА_4 слідує, що останній покарання у виді одного місця арешту відбув 25 лютого 2022 року.

Згідно положень п. 2-1 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання. Відповідно обвинувачений ОСОБА_4 є таким, що не має судимості, оскільки відбув покарання за вчинення кримінального проступку.

При цьому суд враховує, правову позицію колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховгого Суду від 02 листопада 2022 року в справі № 234/17282/17, де зазначено, що погашення судимості на підставі п. 2-1 ч. 1 ст. 89 КК не звільняє суд від обов`язку виконати приписи ч. 4 ст. 70 цього Кодексу щодо призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних проступків особі, засудженій за попереднім вироком за вчинення кримінального проступку, у разі повного відбуття покарання за попереднім вироком. Зарахування за правилами ч. 4 ст. 70 КК в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання, відбутого повністю або частково за попереднім вироком, не є негативним наслідком погашення судимості на підставі п. 2-1 ч. 1 ст. 89 КК. Погашення судимості усуває саме негативні наслідки вчинення конкретного кримінального правопорушення, а тому положення ст. 33 КК України, в аспекті їх застосування у взаємозв`язку із п. 2-1 ч. 1 ст. 89 КК України та ч. 4 ст. 70 КК України, не виключають необхідності зарахування відбутого особою покарання в строк остаточно призначеного покарання за сукупністю кримінальних проступків.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст. 72 КК. Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

В частині 3 статті 72 КК України, зазначено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Оскільки вказане кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_4 09 грудня 2021 року до ухвалення вироку Піщанського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року, остаточне покарання йому слід призначити на підставі ч.4 ст. 70 КК України та покарання за даним вироком у виді штрафу та покарання у виді одного місяця арешту, призначене відповідно до вироку Піщанського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року, виконувати самостійно, зарахувавши ОСОБА_4 в строк остаточно призначеного покарання повністю відбуте покарання за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року у виді одного місяця арешту.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 , не обиралися.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 351, 354, 368, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадня, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді одного місяця арешту, призначеного вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складє 510 (п`ятсот десять) гривень призначене за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який виконувати самостійно.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк остаточно призначеного покарання повністю відбуте покарання за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року у виді одного місяця арешту.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: