У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2016 року Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , по матеріалам кримінального провадження №0000309 від 12.06.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.15, ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України, про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

У провадження слідчого судді 30.05.2016 року надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна.

В клопотанні слідчий просить: накласти арешт на майно, яке перебуває на балансі та у господарському віданні ДП «Український карантинний розсадник» (), а саме:

-одноповерхова будівля магазину (літ. А), загальною площею 405, 8 (кв. м.), розташована за адресою: м. Київ, вулиця Тираспольська, 43-Б;

-виробничий комплекс, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Мила, вулиця Комарова, будинок 2-В;

-виробнича складська база, загальною площею 791, 2 (кв. м.), розташованою за адресою: Київська область, Бородянський район, село Пилиповичі, вулиця Петровського, будинок 85;

-нежитлове приміщення, загальною площею 482, 1 (кв. м.), розташоване за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26;

-нежитлове приміщення, загальною площею 410 (кв. м.), розташоване за адресою: м. Київ, вулиця Гонти Івана, будинок 3-А;

-база відпочинку «Мрія», розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вул. Набережно-Лугова, 5;

-комплекс споруд, розташованих за адресою: м. Київ, вул. М. Гречка, 10-Б;

-автомобіль марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000309 від 12.06.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.15, ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України.

Як зазначає слідчий, у досудового слідства є достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на майно, яке є речовим доказом, що перебуває на балансі та на праві власності належить ДП «Український карантинний розсадник» (), його може бути незаконно відчужено.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Представник власника майна в судовому засіданні підтримала клопотання.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого, приходжу до висновку про задоволення клопотання, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб..

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначає слідчий, арешт майна необхідний для збереження речових доказів.

У відповідності до вимог ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Як встановлено в судовому засіданні, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000309 від 12.06.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.15, ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та клопотання, у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа №Б8/132-12 за заявою TOB «Айсеберг-ЛТД-А» про банкрутство ДП «Український карантинний розсадник». 22.07.2013 прокуратура Київської області вступила в судовий процес з метою представництва інтересів держави в особі державного підприємства.

Встановлено, що підставою для порушення провадження у справі № Б8/132-12 є два прості векселі на загальну суму 9 млн. грн., видані директором ДП «Український карантинний розсадник» ОСОБА_5 з порушенням Закону України «Про обіг векселів в Україні», Порядку випуску, авалювання, акцептування, індосування та погашення векселів, що випускаються державними підприємствами та акціонерними товариствами, у статутному фонді яких частка держави перевищує 50 відсотків, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.02.2002 за № 262 та Конвенції, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі.

Директором державного підприємства без дозволу уповноваженого органу - Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, в порушення Порядку видано два простих векселі, а саме - простий вексель серії АА 2508134 від 23.07.2012 з терміном погашення 14.08.2014 та простий вексель серії АА 2508133 від 23.07.2012 з терміном погашення до пред`явлення.

Крім цього, вищевказані веселі в порушення вимог ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» видані не за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, а на підставі договору № 07/11-08від 07.11.2008 про переведення боргу, стороною якого державне підприємство взагалі не було.

Однак, у державного підприємства відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність ведення вказаного реєстру та внесення інформації щодо видачі спірних простих векселів, що ставить під сумнів сам факт їх видачі підприємством.

З вищевказаного випливає, що векселі не були пред`явлені векселедавцю, оскільки на лицьовій стороні обох векселів відсутні ознаки вчинення акцепту, що є підставою вважати, що ТОВ «Айсберг-ЛТД-А» прострочив виконання зобов`язання.

Вимога про платіж, пред`явлена не в місці або не пред`явлена взагалі, визначеному у векселі за викладеними вище правилами не є пред`явленою належними чином.

Отже, протест у неплатежі, вчинений без вказівки про пред`явлення векселя до платежу у визначеному в ньому місці, не може вважатися належним доказом відсутності платежу і бути підставою для задоволення регресних вексельних вимог.

Тому, протест про неоплату векселя здійснений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 не може вважатися належним доказом відсутності платежу, оскільки на простому векселі серії АА 2508134 відсутній напис, передбачений ст. 25 Уніфікованого закону та відсутні будь-які належні та допустимі докази пред`явлення векселя до платежу.

З аналізу вищенаведеного вбачається, що в даному випадку не було підстави для вчинення правочину у вигляді видачі оспорюваних векселів, оскільки не було договірних зобов`язань між ТОВ «Айсберг ЛТД-А» та ДП «Український карантинний розсадник», що в свою чергу унеможливлює видачу векселів для оформлення грошової винагороди.

Згідно наданої інформації з Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України вказано що Міністерство не надавало дозволу ДП «Український карантинний розсадник» на випуск векселів №АА2508134 та 2508133 від 23.07.2012 року та повідомляє, що такі документи відсутні.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомості майна щодо суб`єктів встановлено, що на балансі ДП «Український карантинний розсадник» знаходиться наступне нерухоме майно:

-одноповерхова будівля магазину (літ. А), загальною площею 405, 8 (кв. м.), розташована за адресою: м. Київ, вулиця Тираспольська, 43-Б;

-виробничий комплекс, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Мила, вулиця Комарова, будинок 2-В;

-виробнича складська база, загальною площею 791, 2 (кв. м.), розташованою за адресою: Київська область, Бородянський район, село Пилиповичі, вулиця Петровського, будинок 85;

-нежитлове приміщення, загальною площею 482, 1 (кв. м.), розташоване за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26;

-нежитлове приміщення, загальною площею 410 (кв. м.), розташоване за адресою: м. Київ, вулиця Гонти Івана, будинок 3-А;

-база відпочинку «Мрія», розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вул. Набережно-Лугова, 5;

-комплекс споруд, розташованих за адресою: м. Київ, вул. М. Гречка, 10-Б.

Крім того, згідно бази НАІС ДДАІ МВС України, на ДП «Український карантинний розсадник» належить автомобіль марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 .

30.05.2016 року Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України звернулось до слідчого в межах зазначеного кримінального провадження із цивільним позовом та майновими вимогами в розмірі 26 009 102,00 грн.

Постановою слідчого від 16.05.2016 року вказане нерухома майно та автомобіль визнано речовими доказами.

Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що зазначене нерухома та рухоме майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, тому для їх збереження, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , по матеріалам кримінального провадження №0000309 від 12.06.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.15, ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке перебуває на балансі та у господарському віданні ДП «Український карантинний розсадник» (), а саме:

-одноповерхова будівля магазину (літ. А), загальною площею 405, 8 (кв. м.), розташована за адресою: м. Київ, вулиця Тираспольська, 43-Б;

-виробничий комплекс, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Мила, вулиця Комарова, будинок 2-В;

-виробнича складська база, загальною площею 791, 2 (кв. м.), розташованою за адресою: Київська область, Бородянський район, село Пилиповичі, вулиця Петровського, будинок 85;

-нежитлове приміщення, загальною площею 482, 1 (кв. м.), розташоване за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26;

-нежитлове приміщення, загальною площею 410 (кв. м.), розташоване за адресою: м. Київ, вулиця Гонти Івана, будинок 3-А;

-база відпочинку « Мрія », розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вул. Набережно-Лугова, 5;

-комплекс споруд, розташованих за адресою: м. Київ, вул. М. Гречка, 10-Б;

-автомобіль марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий-суддя: ОСОБА_1