Справа № 308/8013/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду справи № 308/8013/20 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 311 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (головуючий суддя ОСОБА_3 ) перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 311 КК України.

29.12.2023 суддя ОСОБА_3 заявив собі самовідвід з тих підстав, що до його провадження, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2023 року надійшли матеріали кримінального провадження № 0000084 відносно ОСОБА_4 . обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 305, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 311 КК України. Також, в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження № 0000009 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 311. ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. З ст. 305, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 311 КК України. ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 305. ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, а саме кримінального провадження, внесене до ЄРДР за 0000009 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. З ст. 305, ч. 2 ст. 28 ч. З ст. 311, ч. 2 ст. 311. ч. З ст. 311, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. З ст. 305, ч. 2 ст. 28 ч. З ст. 31 1, ч. 2 ст. 311 КК України. ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 305, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 28 ч. З ст. 311 КК України визначено склад колегії суддів: головуючого суддю ОСОБА_8 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_9 . Обидва кримінальні провадження містять одні фактичні події та обставини кримінальних правопорушень, розслідуваних яких проводилось в одному кримінальному провадженні, з якого в подальшому було виділене кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 311 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2024 року головуючою суддею з розгляду заяви про самовідвід судді визначено суддю ОСОБА_1 .

На розгляд відводу особа, яка заявила самовідвід, не з`явилася, письмових пояснень не надала.

Учасники в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені.

Дослідивши заяву про самовідвід, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід, самовідвід судді, передбачений ст. 75, 76 КПК України.

Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (ч. 1 ст. 75 КПК України).

Відповідно до ст. 80 КПК України, саме за наявності підстав, визначених КПК України, може бути заявлено вмотивований відвід/самовідвід.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року (справа № 311/3428/18), для забезпечення вимог процесуальної форми щодо недопущення сторонніх впливів на прийняття процесуальних рішень у кримінальному процесі України законодавцем закріплено інститут самовідводу, відводу, який передбачає інструменти для усунення упередженої службової особи від здійснення розслідування та судового розгляду кримінального провадження, сприяє підвищенню рівня довіри громадськості до суду та винесених ним рішень. При цьому наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, необхідно у кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Між тим, заявлений самовідвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для самовідводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, таких підстав судом не встановлено, а обставини, які б викликали сумнів в неупередженості судді ОСОБА_3 і унеможливлювали б винесення судом об`єктивного рішення у справі також не встановлені. Окрім цього, кримінальне провадження 0000009 перебуває на розгляді та судове рішення у справі ще не прийнято.

Таким чином, зазначена суддею ОСОБА_3 у заяві про самовідвід обставина не свідчить про наявність підстави, передбаченої п.4 ч.1 ст.75 КПК України, для самовідводу судді. Інших підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, для самовідводу суддею ОСОБА_3 у заяві про самовідвід не зазначено та не встановлено їх судом.

Таким чином, із врахуванням зазначених вище підстав, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід.

Керуючись статтями 2, 3, 21, 75, 76, 80, 81, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду справи № 308/8013/20 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 311 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1