УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000843 від 11.08.2023,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000843 від 11.08.2023, про арешт майна, вилученого під час обшуку 17.10.2023 при проведенні обшуку у помешканні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предметів візуально схожих на набої в загальній кількості 245 шт., а саме: 5,45 мм 240 шт., 7,62 x 39 мм - 5 шт.; предметів візуально схожих на набої в загальній кількості 23 шт. з написом «9 мм»; 3 мобільних телефони, а саме «iPhone» «14 Pro», фіолетового кольору в прозорому чохлі, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; «iPhone» «8», IMEI: НОМЕР_3 з сімкартою НОМЕР_4 та «Redmi» «Note 10», чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_5 ; IMEI 2: НОМЕР_6 ; грошові кошти на загальну суму 1800 доларів США, купюрами по 100 доларів США

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000843, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України.

У своєму клопотанні слідчий вказує, що 17.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 26.09.2023 (справа № 761/34862/23) проведено обшук в помешканні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено наступне:

- предмети візуально схожі на набої в загальній кількості 245 шт., а саме: 5,45 мм 240 шт., 7,62 x 39 мм - 5 шт.;

- предмети візуально схожі на набої в загальній кількості 23 шт. з написом «9 мм»;

- 3 мобільних телефони, а саме «iPhone» «14 Pro», фіолетового кольору в прозорому чохлі, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; «iPhone» «8», IMEI: НОМЕР_3 з сімкартою НОМЕР_4 та «Redmi» «Note 10», чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_5 ; IMEI 2: НОМЕР_6 ;

- грошові кошти на загальну суму 1800 доларів США, купюрами по 100 доларів США.

17.10.2023 вище перераховані речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні у зв`язку з їх відповідністю критеріям, установленими ст. 98 КПК України.

18.10.2023 о 13 год. 10 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий стверджує, що майно, вилучене під час проведення обшуків за адресою: АДРЕСА_1 , є являються речовими доказами, оскільки відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому в органу досудового розслідування виникла потреба у накладенні арешту на майно задля запобігання його знищенню, прихованню, псуванню, перетворенню у зв`язку із чим буде неможливо досягти меті дієвості кримінального провадження, установлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, викладених у клопотанні та просив задовольнити. Вказував, що телефон використовувався під час вчинення кримінального правопорушення. Зазначив, що просить уточнити прохальну частину клопотання в частині того, що арешт на зазначене майно слід накласти також і з метою забезпечення можливої конфіскації у разі призначення відповідного покарання за наслідками судового розгляду.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого та наголошувала, вказане клопотання було поданез порушенням строку, передбаченого ст. 171 КПК України. Крім того, за словами захисника, підозра у кримінальному провадженні необгрунтована, тож слідчим не доведено і статус речових доказів у вилученого майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, першочергово оцінюючи доводи захисника, щодо несвоєчасності звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до долученого до клопотання протоколу обшуку, зазначене слідчим майно, було вилучено 17.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 26.09.2023 (справа № 761/34862/23) в ході проведення обшуку в помешканні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, відповідно до ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Зі змісту поштової накладної вбачається, що слідчий ОСОБА_3 звернувся до поштового відділення із клопотанням про арешт 19.10.2023 року, оскільки на накладній не зазначено точний час звернення слідчого до поштового відділення, доводи сторони захисту про несвоєчасність звернення слідчого до поштового відділення, а саме що слідчий звернувся до слідчого судді із пропуском кількох годин не доводяться наявними у слідчого судді матеріалами судового провадження, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що в цій частині, твердження захисника є недоведеними.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення судової експертизи.

Разом з цим, слідчим суддею враховано, що зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів кримінального провадження №0000843 від 11.08.2023, вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, санкція за який передбачає можливе покарання у вигляді конфіскації майна. При цьому, встановлено, що майно, на яке слідчий в клопотанні просить накласти арешт, належить підозрюваному ОСОБА_6 .

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, також і з тих підстав, що санкція статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_6 передбачає покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити підозрюваному.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить у висновках прокурора при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 117, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- предмети візуально схожі на набої в загальній кількості 245 шт., а саме: 5,45 мм 240 шт., 7,62 x 39 мм - 5 шт.;

- предмети візуально схожі на набої в загальній кількості 23 шт. з написом «9 мм»;

- 3 мобільних телефони, а саме «iPhone» «14 Pro», фіолетового кольору в прозорому чохлі, IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; «iPhone» «8», IMEI: НОМЕР_3 з сімкартою НОМЕР_4 та «Redmi» «Note 10», чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_5 ; IMEI 2: НОМЕР_6 ;

- грошові кошти на загальну суму 1800 доларів США, купюрами по 100 доларів США.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали оголосити 30 жовтня 2023 року 11 год 25 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1