Справа № 346/5240/21
Провадження № 1-кс/346/541/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 13.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000218 за ч.1, 3 ст.185, ч. 2 ст.367 КК України,-

в с т а н о в и в:

27.07.2023 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій зазначає, що за його повідомленням про вчинення кримінального правопорушення за фактом розкрадання майна ТзОВ АПФ «Іскра» відкрите вищевказане кримінальне провадження, розслідування в якому проводив СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області та яке у зв`язку з неефективним розслідуванням в 2017 році передане до СУ ГУНП, а в 2019 році повернуто до СВ Тисменицького ВП. Через неефективне ведення слідства, невиконання ухвал слідчих суддів 27.05.2021 року матеріали зазначеного кримінального провадження передані за підслідністю до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Постановою слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 13.07.2023 року, яка отримана ОСОБА_3 14.07.2023 року, закрито вищевказане кримінальне провадження. Скарга обґрунтована тим, що оскаржувана постанова не містить належного мотивування, зокрема, в ній не надано відповіді на всі поставлені ним питання; не проведено огляду місця події та опису майнового комплексу ТзОВ АПФ «Іскра»; не вчинено слідчих дій на виконання постанови слідчої від 02.11.2021 року; не виконано ухвали слідчих суддів; не досліджено всі обставини вчинених кримінальних правопорушень; не обгрунтовано жодним процесуальним документом проведені слідчі дії; не призначено відповідну порівняльну експертизу вартості майна на момент його незаконного захоплення та на сьогоднішній день з метою визначення розміру завданої товариству шкоди; не накладено арешт на майновий комплекс та не передано його на відповідальне збереження товариству; не встановлено чия конкретно техніка брала участь в руйнуванні сховищ та вирізи з конструкцій металу; не з`ясовано причини розбіжностей в показаннях свідка ОСОБА_5 ; не проведено порівняльну почеркознавчу експертизу підписів у дорученнях власниками майнових сертифікатів із підписами в журналах їх видачі та реєстрації; не встановлено куди поділося майно товариства, яке було вилучено в нього ВДВС Тисменицького РВЮ, а також обладнання, яке демонтоване та викрадене з гаражів, зі складу біопалива, зі спирто-складу, пекарні, забійного, ковбасного, оцтового, швейно-трикотажного, шапочного цехів, вирізку та крадіжку несучих конструкцій цеху термопласти-автоматів, в результаті чого він обвалився. Слідчий послався лише на те, що ним допитано окремих засновників ТзОВ АПФ «Іскра», яким про факти розкрадання майна нібито нічого не відомо та, не завершивши досудове розслідування, виніс оскаржувану постанову.

Тому заявник просить визнати незаконними дії та бездіяльність слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , що виявились у незаконному закритті вищевказаного кримінального провадження, скасувати зазначену постанову, а матеріали досудового кримінального провадження за № 0000218 від 24.05.2015 року направити до СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області для подальшого розслідування.

В судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримав із зазначених підстав та просить її задовольнити. Він також уточнив дату внесення відомостей в ЄРДР вказаного кримінального провадження, яка є вірною «25.04.2015 року», замість допущеної описки в тесті його скарги. Крім того, вважає, що слід визнати протиправною бездіяльність прокурора Коломийської окружної прокуратури, який неналежним чином здійснює контроль за діяльністю слідчого.

Слідчий, рішення якого оскаржується, в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим. Однак, його неявка відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши доводи, викладені в скарзі, і які містяться в матеріалах кримінального провадження, що надійшли від органу досудового розслідування, приходжу до висновку, про наявність достатніх підстав для прийняття рішення.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).

Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Частиною 5 ст. 110 КПК України встановлено вимоги, яким має відповідати постанова слідчого, прокурора, зокрема, вона повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Встановлено, що слідчим СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, за ч.1, 3 ст.185, ч. 2 ст. 367 КК України. 13.07.2023 року слідчим винесено постанову про закриття даного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. В постанові вказано, що 24.04.2015 року до СВ Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області звернувся голова ТОВ АПФ «Іскра» ОСОБА_3 із заявою про те, що впродовж 2010-2015 років невстановлені особи систематично здійснюють розкрадання виробничих потужностей та майнового комплексу ТзОВ АПФ «Іскра», до числа яких входить «Ракетно-пусковий комплекс «Двіна»; відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2015 року (а.с.14-21).

Відповідно до ст. 124 Конституції України та вимог ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий суд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Однак, закриваючи кримінальне провадження, слідчим зазначених вимог не дотримано в повному обсязі. Так, слідчий не відобразив у постанові, чому взяв до уваги одні докази і не перевірив інші, у тому числі слідчих дій, проведених з метою перевірки фактів, викладених в заяві про вчинення кримінального правопорушення, та переконливих спростувань доводів ОСОБА_3 . Слідчим не надано детальної відповіді на факти та обставин, зазначені потерпілим в заяві про вчинення кримінального правопорушення, та на всі поставлені ним питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Крім того, орган досудового розслідування не зробив категоричних висновків чи було вчинено кримінальне правопорушення та про наявність або відсутність в діях конкретних осіб складу кримінального правопорушення. У постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, а саме, не конкретизовано особу, стосовно якої прийнято рішення про закриття кримінального провадження, не встановлені обставини, які дозволяють прийти до висновку, що в діях вищевказаної особи відсутній склад правопорушення, не вказані підстави для прийняття такого рішення та не наведені фактичні дані, які підтверджують обґрунтованість таких висновків органу досудового розслідування. У разі закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, орган досудового розслідування, повинен встановити які саме дії вчинила особа, стосовно якої прийнято відповідне рішення та належним чином обґрунтувати свої висновки про відсутність у вказаних діях певної ознаки, яка дозволяє кваліфікувати їх як конкретне кримінальне правопорушення.

Наведені обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставин кримінального провадження, а також належної обґрунтованості оскаржуваної постанови, що не викликало б жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення, а, відтак, вважаю, що вказана постанова є передчасною, а доводи скарги про неповноту досудового розслідування обґрунтованими.

Тому приходжу до висновку, що наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Стосовно вимог ОСОБА_3 в частині визнання незаконними дій та бездіяльності слідчого, що виявились у незаконному закритті кримінального провадження, а також направленні матеріалів досудового кримінального провадження для подальшого розслідування, встановлено наступне.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Частиною 5 ст.40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Відповідно до п. 8 ч. 2 вказаної статті слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових осіб, а також кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Як зазначено в узагальненні ВССУ від 12.01.2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», згідно з ч. 5 ст.40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Слідчим суддям необхідно враховувати, що якщо особа звернулась із клопотанням про проведення слідчої (розшукової) дії, однак воно залишилось без реагування або без належного реагування (наприклад, не було розглянуте або було розглянуте в частині) слідчого, то в такому випадку правомірним є оскарження такої бездіяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК. Однак, якщо клопотання розглянуто, а в його задоволенні було відмовлено, то така відмова є предметом оскарження винятково відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, оскільки ОСОБА_3 скористався своїм правом на оскарження на досудовому провадженні рішення слідчого про закриття кримінального провадження, а також встановлення під час розгляду зазначеної скарги підстав для скасування постанови слідчого, тому відсутні підстави для додаткового визнання незаконними його дій та бездіяльності, що виявились у закритті кримінального провадження. Крім того, вимога ОСОБА_3 в цій частині містить взаємовиключні поняття (дій та бездіяльності). Вимога ОСОБА_3 про направлення матеріалів вказаного кримінального провадження до СВ Коломийського РВП задоволенню не підлягає з огляду на те, що вони не направлялися слідчим після винесення оскаржуваної постанови на зберігання до суду. Крім того, вимога ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності прокурора Коломийської окружної прокуратури щодо неналежного контролю за діяльністю слідчого не є предметом даного судового розгляду, оскільки відповідно до вимог КПК України існує чіткий порядок розгляду відповідних клопотань та оскарження з цього приводу його дій чи бездіяльності.

На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

У ч. 1 ст. 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік цих ухвал є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 13.07.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 від 25.04.2015 року, за ч.1, 3 ст.185, ч. 2 ст.367 КК України, та зобов`язати цього слідчого продовжити досудове розслідування.

В задоволені скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1