ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 598/280/21

Провадження № 11-кп/4820/350/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Хмельницького апеляційного суду в режимі відеоконференції апеляційні скарги прокурора, потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та представника потерпілих ОСОБА_13 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.01.2023 року, якою кримінальне провадження № 0000007, дані про яке 23.01.2013 року внесено до ЄРДР про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001 р.), ч.5 ст.191 КК України (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001 р.) закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст..219 КПК України, після повідомлення особі про підозру,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.01.2023 року, кримінальне провадження № 0000007, дані про яке 23.01.2013 року внесено до ЄРДР про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001 р.), ч.5 ст.191 КК України (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001 р.) закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст..219 КПК України, після повідомлення особі про підозру.

В апеляційній скарзі прокурор прохає скасувати ухвалу, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та представник потерпілих ОСОБА_13 прохають скасувати ухвалу, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, прокурора, потерпілих, які наполягали на задоволенні своїх апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисників, заперечували проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши судову справу та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, ухвала суду скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з положень ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення, зокрема є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Суд в ухвалі вказав наступне.

23.01.2013 в ЄРДР внесено відомості за № 0000007 про кримінальне правопорушення за ознаками, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05 квітня 2001 року), 15.02.2013 в ЄРДР внесено відомості за № 000006 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

05.11.2013 кримінальні провадження № 0000007 від 23.01.2013 р. № 000006 від 15.02.2013 р. були об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000007.

11.03.2014 р. в ЄРДР внесено відомості за №0000005 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

14.03.2014 р. кримінальні провадження № 0000007 від 23.01.2013 р. № 0000005 від 11.03.2014 р. об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000007.

19.12.2014 р. із матеріалів кримінального провадження № 0000007 виділені матеріали в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

17.02.2017 р. у кримінальному провадженні №0000007 від 23.01.2013 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону №2341-111 від 05.04.2001), ч.5 ст. 191 КК України (в редакції Закону №2341-111 від 05.04.2001), тобто досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні повинно було закінчитися прийняттям прокурором одного з рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК, до 17.04.2017 включно.

03.04.2017 р. підозрюваному ОСОБА_6 було повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею. Отже, до завершення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007 залишилося 14 днів.

14.04.2017 р. підозрюваний ОСОБА_6 завершив ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Таким чином, перебіг строку досудового розслідування, який не був закінчений до 17.04.2017 і складав 14 днів, продовжився з 15.04.2017.

14.04.2017 р. у кримінальному провадженні №0000007 від 23.01.2013 було складено та затверджено обвинувальний акт, який надійшов до суду лише 19.04.2017. Тобто, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 219 КПК України, строк з 15.04.2017 року по 18.04.2017 зарахувався в строки досудового розслідування, а отже до закінчення строку досудового розслідування залишилося 10 днів.

03.07.2020 р. до Тернопільської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000007, оскільки 19.02.2020 р. Збаразьким районним судом Тернопільської області, за результатами підготовчого судового засідання, було постановлено ухвалу про повернення зазначеного обвинувального акту. Отже з 04.07.2020 р. продовжився обрахунок строків досудового розслідування, визначених п.4 ч.3 ст.219 КПК України.

07.07.2020 р. керівник Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_14 продовжив строк судового розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 23.01.2013 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 366 КК України, ч. 5 ст. 91 КК України, до трьох місяців. Тобто, із врахуванням 10 днів, які залишилися станом на 9.04.2017 р., строк досудового розслідування склав 1 місяць і 10 днів і останнім його днем було 4.08.2020 р.

Проте, лише 20.08.2020 р., поза строками досудового розслідування, стороною обвинувачення було повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007 та надано можливість ознайомитися із матеріалами досудового розслідування цього провадження, а 18.02.2021 р. скеровано обвинувальний акт до суду.

Таким чином, у кримінальному провадженні №0000007 від 23.01.2013 р. про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 366 КК України, ч. 5 ст. 191 КК України, станом на 18.02.2021 р., закінчився строк досудового розслідування після повідомлення особи про підозру.

Надаючи оцінку наведеним у письмовому клопотанні обвинуваченого ОСОБА_6 твердженням про наявність підстав для застосування у цьому кримінальному провадженні положень п.10. ч.1 ст.284 КПК України, в редакції Закону № 2147-УІІІ від 03.10.2017, суд послався на наступне.

Так, згідно п.п. 19 п.7 § 1 розділу 4 Закону № 2147-УНІ від 03.10.2017 частину першу статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (яка передбачає перелік підстав для закриття кримінального провадження) було доповнено пунктом 10 наступного змісту: «після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи».

Відповідно до п.4 §2 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-УІІІ від 3.10.2017, підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Вказаний Закон набрав чинності 15.12.2017 р., а отже вищезазначені зміни введено в дію 15.03.2018 р.

Отже, в примітці до п.10 ч.1 ст.284 КПК України, вказано, що зміни не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Дійсно, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.5 ст.191 КК України, відомості про які внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань до введення в дію змін, визначених Законом №2147-VIII від 03.10.2017 р. Поряд з цим, КПК України не містить визначення такого поняття як «відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР». Водночас, з аналізу норм діючого кримінального процесуального законодавства України вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР - це інформація про факти і обставини у кримінальному провадженні, внесення яких до ЄРДР передбачено КПК України та Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення.

Тобто, інформація про повідомлення про підозру, про зупинення, відновлення продовження досудового розслідування - є відомостями про кримінальне правопорушення, внесеними в Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Судом було встановлено, що після 15.03.2018 р. до ЄРДР у кримінальному провадженні №0000007 від 23.01.2013 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 вносилися наступі відомості про кримінальне правопорушення: 07.07.2020 р. - про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007 до трьох місяців; 20.08.2020 р. обвинуваченому повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування; 16.02.2021 р. - винесено постанову про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007; 16.02.2021 р обвинуваченому повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування; 16.02.2021 р. - складено, підписано та прокурором затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000007; 18.02.2021 р. - обвинувальний акт направлено до суду.

Як вбачається, зазначені відомості у кримінальному провадженні №0000007 від 3.01.2013 р. були внесені до ЄРДР після 15.03.2018 р., відтак у даному кримінальному провадженні необхідно керуватись положеннями п.10 ч.1 ст.284 КПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 р. і це відповідатиме п.4 §2 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу країни, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 р., оскільки значимою для застосування п.10 ч.1 ст.284 КПК України в редакції цього Закону є не дата, коли було розпочато досудове розслідування, а дата внесення певних відомостей по кримінальному провадженню до ЄРДР.

Суд також врахував, що юридичні факти, наявність яких стала підставою для застосування п.10 ч.1 ст.284 КПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 виникли у цьому кримінальному провадженні коли вказана норма вже набрала дії.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні №0000007 від 23.01.2013 р. до ЄРДР вносились відомості 07.07.2020, 20.08.2020, 16.02.2021 та 18.02.2021, тобто після введення в дію змін згідно із законом № 2147-VIII від 03.10.2017 р., суд вважав, що у даному кримінальному провадженні необхідно застосовувати положення п.10 ч.1 ст.284 КПК України в редакції вказаного Закону, який передбачає як підставу для закриття кримінального провадження те, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу.

Із постанови об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11.09.2023 року вбачається, що Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-УІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон №2147) ч. 1 ст. 284 КПК України доповнено пунктом 10.

Пунктом 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-УІІІ (далі - пункт 4 § 2) визначено, що п. 10 і ряд інших змін до КПК України вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яких відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

Відповідно до розділу 6 «Прикінцеві положення» Закону № 2147 він набрав чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Постановою Пленуму Верховного Суду від 30 листопада 2017 року днем початку роботи Верховного Суду визначено 15 грудня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк.

Таким чином, у цьому випадку положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України почали діяти із 16 березня 2018 року, оскільки в разі обліку тримісячного строку з дня початку роботи Верховного Суду (15 грудня 2017 року) такий строк закінчується 15 березня 2018 року.

Виходячи з наведеного, датою введення в дію положень, згаданих у пункті 4 § 2, у тому числі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, є 16 березня 2018 року.

Кримінальне процесуальне законодавство України визначає порядок провадження в кримінальних справах, тобто порядок вчинення процесуальних дій і прийняття кримінальних процесуальних рішень, встановлює кримінальну процесуальну форму, зокрема підстави, умови і порядок здійснення процесуальних дій, види, зміст і форму процесуальних рішень, які можуть бути прийняті під час кримінального провадження.

При внесенні змін до кримінального процесуального закону, які стосувалися його доповнення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, законодавець чітко висловився стосовно того, що досліджувані положення КПК не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яких відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

Водночас ст. 5 КПК України визначено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Як уже зазначалося, пункт 4 § 2 разом із моментом набуття чинності відповідними положеннями встановлює також і умову їх застосування: не мають зворотної дії в часі, застосовуються до справ, у яких відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

Таким чином, законодавець чітко визначив свою позицію щодо дії положень, які визначені п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у часі, передбачивши виключно їхню пряму дію.

Фактично йдеться про формулювання законодавцем спеціальної норми, яка стосується застосування цього пункту.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до законодавства про кримінальну відповідальність, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 3 ст. 1 КПК України).

Відтак норма пункту 4 § 2 є складовою кримінального процесуального законодавства України, яку слід застосувати з тією особливістю, яка нею прямо визначена.

Наведене дозволяє зробити висновок про те, що п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України застосовується лише до кримінальних проваджень, відомості про які внесені до ЄРДР після введення в дію цього положення, тобто поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені до ЄРДР з 16 березня 2018 року і не поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені в ЄРДР до вказаної дати.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.290 КПК України досудове розслідування вважається завершеним після повідомлення стороні захисту про його завершення та відкриття матеріалів. Дії слідчого і прокурора, передбачені ч. 1 ст. 291 та ст. 293 КПК (складення обвинувального акта, його затвердження, вручення стороні захисту та направлення до суду), є формою завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, визначені у статті 291 КПК.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У цій справі після повернення обвинувального акта, прокурор постановою від 07.07.2020 року продовжив строк досудового розслідування до 3-х місяців, тим самим фактично відновив досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Разом з тим, Верховний Суд зазначив (постанова від 26.10.2022 року, справа № 686/10785/16-к), що відновлення уже завершеного досудового розслідування КПК не передбачено.

Діючий КПК чітко відмовився від інституту додаткового розслідування, який існував за КПК 1960 року. Відсутність можливості проведення додаткового розслідування після звернення до суду з обвинувальним актом очевидна з тексту Кодексу. Крім того, в Пояснювальній записці до проекту Кодексу зазначалося, що «одним з основних напрямів реформування стала ліквідація можливості відправлення справи на додаткове розслідування», «підвищенню гарантій прав підозрюваних та обвинувачених сприятиме також ... скасування інституту повернення справи на додаткове розслідування».

У разі повернення судом обвинувального акта, який не відповідає вимогам КПК, повноваження прокурора обмежені лише усуненням недоліків цього обвинувального акта.

Така позиція колегії суддів узгоджується з висновками Верховного Суду висловленими в постановах від 04 жовтня 2018 року у справі № 752/4900/15-к (провадження № 51-3742км18) та від 18 жовтня 2022 року у справі № 753/6486/21 (провадження № 51-5845км21).

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду, зокрема з обвинувальним актом.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та у порядку, передбачених КПК України.

Таким чином, кримінальне процесуальне законодавство України чітко визначає, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка має конкретний врегульований законодавством початок і кінець.

В судовій справі кінець досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 настав саме 14 квітня 2017 року, тобто коли було складено та затверджено обвинувальний акт, який надійшов до суду 19 квітня 2017 року.

Таким чином, станом на 14 квітня 2017 року така стадія кримінального провадження як досудове розслідування - завершена. Вказане повністю узгоджується із вимогами кримінального процесуального законодавства України.

Надалі, 03 липня 2020 року в Тернопільську місцеву прокуратуру надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні N 0000007, який було повернуто судом прокурору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному випадку прокурор не мав жодних законних повноважень відновлювати досудове розслідування після отримання повернутого судом обвинувального акту.

Крім того, питання відновлення досудового розслідування врегульовано лише ст. 282 КПК України, яка визначає, що зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Копія постанови про відновлення досудового розслідування надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Зупинене досудове розслідування також відновлюється у разі скасування слідчим суддею постанови про зупинення досудового розслідування.

Отже, в КПК України наявна лише норма, яка регулює порядок відновлення раніше зупиненого досудового розслідування і тим самим надає прокурору повноваження відновити досудове розслідування, яке було раніше зупинене.

Одночасно в КПК України відсутні норми, які б уповноважували прокурора відновлювати досудове розслідування, яке вже понад три роки як закінчено.

Враховуючи наведене, викладені в ухвалі висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та суперечать вимогам КПК України, крім того судом допущено істотне порушення вимог кримінально процесуального закону, у зв`язку із чим ухвала Тернопільського міськрайонного суду від 30.01.2023 р. про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону

Враховуючи викладене, суд першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що ухвала суду щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню, а судова справа - призначенню до нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, належним чином перевірити доводи, викладені в апеляційних скаргах, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 409, 413, 418-420 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора, потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та представника потерпілих ОСОБА_13 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.01.2023 року, якою кримінальне провадження № 0000007, дані про яке 23.01.2013 року внесено до ЄРДР про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001 р.), ч.5 ст.191 КК України (в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001 р.) закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст..219 КПК України, після повідомлення особі про підозру - скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: