справа № 488/4921/23
провадження № 1-кп/488/165/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

розглянувши кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №1000889 від 09.10.2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ново-Українка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, раніше не судимий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 статті 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та статті (частини статті) Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вказане діяння.

08 жовтня 2023 в період часу з 20:00 по 22:00 годин, більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, у ОСОБА_5 , який знаходився за місцем свого мешкання, а саме в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де також мешкала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час розмови з останньою, на ґрунті побутових неприязних відносин, виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 .

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_5 взяв подушку, якою користувалась ОСОБА_7 , та почав її душити. Зрозумівши, що за допомогою подушки він не позбавить життя ОСОБА_7 , ОСОБА_5 за допомогою рук почав стискати горло потерпілої, тим самим позбавляючи останню можливості дихати.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел та розуміючи те, що ОСОБА_7 ще подає ознаки життя, ОСОБА_5 , не припиняючи своїх злочинних дій, спрямованих на умисне вбивство останньої, обома руками наніс не менше 3 ударних дій по обличчю ОСОБА_7 , тим самим досягнувши остаточної мети злочину умисного вбивства.

Переконавшись в тому, що потерпіла ОСОБА_7 вже не подає ознак життя, ОСОБА_5 перемістив труп ОСОБА_7 з ліжка на підлогу до іншої кімнати.

Вказані дії передбачають кримінальну відповідальність за ч.1 ст. 115 КК України, а саме: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В ході судового розгляду справи, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю та пояснив, що проживає в м.Миколаєві з дружиною ОСОБА_8 . Більше дев`яти років тому забрав до себе та став доглядати спільно з дружиною свою тітку по матері ОСОБА_7 , яка проживала в с.Ново-Українка Вознесенського району та залишилась самотньою. Тітка зловживала спиртними напоями, за станом здоров`я вже не могла сама пересуватися, тому потребувала стороннього догляду, який вони з дружиною забезпечували. Останні роки через необхідність постійного догляду за тіткою, стосунки в сім`ї стали напруженими, дружина скаржилася на втому, він також був морально виснаженим. Після втрати ним роботи через військову агресію рф проти України, стосунки в сім`ї ще більше погіршились, стали виникати сварки з тіткою, яка ставила йому у докір відсутність доходу. 08 жовтня 2023 року приблизно о 20 годині його дружина пішла зафіксувати покази лічильників у їх квартирі, де мала залишитись ночувати, а він залишився із тіткою. З нагоди свого дня народження вжив приблизно 150 гр. горілки та, на прохання тітки, також налив їх спиртне, спілкувались за життя, але коли тітка сп`яніла, то стала докоряти йому відсутністю роботи та звинуватила у проживанні за рахунок її пенсії, через що між ними виникла сварка. Не бажаючи чути її звинувачення, будучи обуреним такими образами та відсутністю вдячності за здійснений ним догляд, він однією рукою став стискати горло ОСОБА_7 , а другою - стуляти їй рот, закриваючи і ніс, аби остання не могла вдихати повітря, на що тітка стала відбиватись руками. Тоді подушкою, якою користувалась потерпіла, він накрив її лице, почавши душити у такий спосіб, але тітка знову відбивалась, продовжувала кричати. Тоді він за плечі стягнув її з постелі та перетягнув в іншу кімнату, де рукою два чи три рази, точно не пам`ятає, наніс їй удари в область обличчя, після чого тітка замовчала та перестала подавати ознаки життя. Він вийшов в іншу кімнату та через незначний проміжок часу повернувся, переконався, що потерпіла не подає ознак життя, після чого злякався вчиненого злочину, накрив тіло тітки своєю курткою та знову вийшов з кімнати, а вранці зателефонував до поліції і повідомив про скоєне ним вбивство, залишившись на місці та очікуючи на приїзд працівників поліції, яким правдиво розповів про обставини вищевказаних подій. У скоєному щиро розкаявся, вказував, що причиною вбивства стали фізична та моральна виснаженість, а також образи з боку тітки, відсутність вдячності та докори, бажання звільнити свою дружину від виснаження, пов`язаного з доглядом за тіткою. Шкодує про скоєне, але розуміє невідворотність свого вчинку.

Допитана в ході розгляду справи свідок ОСОБА_8 показала, що проживала спільно із обвинуваченим ОСОБА_5 протягом тривалих років однією сім`єю в АДРЕСА_2 . Більше 9-ти років тому, за проханням ОСОБА_5 , вони забрали із села та стали доглядати його рідну тітку ОСОБА_7 , яка залишилась самотньою та потребувала стороннього догляду, адже не могла самостійно пересуватись. Весь цей час такий догляд здійснювали спільно, створивши для потерпілої всі найсприятливі умови. За характером ОСОБА_7 була сварливою, висувала претензії, після того як ОСОБА_5 залишився без роботи у зв`язку з військовою агресією рф, ОСОБА_7 докоряла йому відсутністю заробітку та проживанням за її рахунок, її догляд став нестерпним, тому шукали будинок для літніх осіб, але зрозуміли, що матеріально не спроможні сплачувати її утримання в такій установі.

Самого обвинуваченого характеризувала позитивно, як турботливого, чуйного.

Щодо подій за даним кримінальним провадженням, свідок ОСОБА_8 показала, що 08.10.2023 року вранці поїхала до своєї квартири аби зафіксувати покази лічильників де і залишилась ночувати. ОСОБА_5 залишився у будинку з ОСОБА_7 . Приблизно о 01 годині ночі ОСОБА_5 зателефонував їй та повідомив, що під час сварки з ОСОБА_7 ударив її, на що вона радила не чіпати останню та ОСОБА_5 вимкнув телефон. Вранці, 09.10.2023 року приблизно о 09 годині ОСОБА_5 знову зателефонував їй та повідомив, що ОСОБА_7 не подає ознак життя, у зв`язку з чим він викликав працівників поліції та карету швидкої медичної допомоги. Вона відразу повернулась додому, де вже знаходились працівники поліції, сам ОСОБА_5 знаходився на вулиці, та коли вона підійшла до нього, то останній, не розповідаючи, що сталося, сказав зробив це, аби тобі було легше. Лише зі слів працівників поліції дізналася, що сталося вбивство. За її згодою працівники поліції оглянули будинок, вона сама зазирнула у кімнату, де на підлозі побачила ОСОБА_7 , але останню не розглядала, обличчя не бачила.

На доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.1 ст.115 КК України, окрім його визнавальних показів, стороною обвинувачення надано також письмові докази.

Зокрема, на підтвердження часу, місця та способу вчинення вищевказаного злочину, прокурор посилається на рапорт працівника ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області, відповідно до якого, 09.10.2023 року о 09-15 годині від ОСОБА_5 надійшло повідомлення на лінію 102 з його зізнанням щодо вбивства шляхом задушення своєї тітки ОСОБА_7 , що сталося 08.10.2023 року приблизно о 22 годині за адресою: м.Миколаїв, вул.Прибузька, 26. В своєму повідомленні, ОСОБА_5 підтвердив обставини та мотиви скоєного, про які вказував в ході судового розгляду справи.

Цього ж дня відомості про вищевказаний злочин внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування, за номером кримінального провадження №0000889 з первинною кваліфікацією за ч.1 ст. 115 КК України та ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, в ході особистого обшуку, вилучено його натільні речі, які визнано речовими доказами та ухвалою слідчого судді від 11.10.2023 року накладено арешт.

На підставі постанови прокурора, у ОСОБА_5 відібрано зразки крові, нігтьових зрізів пальців рук та букального епітелію.

За даними протоколу огляду місця події від 09.10.2023 року, оглянуто приміщення будинку АДРЕСА_2 , де в одній з кімнат, на підлозі виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ознаками насильницької смерті, на що також вказують дані протоколу огляду трупу потерпілої у приміщенні експертної установи 09.10.2023р., в ході якого зафіксовано видимі сліди тілесних ушкоджень на тілі останньої.

В ході огляду місця події за місцем мешкання обвинуваченого та потерплої вилучено подушку, що знаходилась поруч з тілом, речі, у які була вдягнута потерпіла та що мали сліди речовини бурого кольору (нічну сорочку, кофту, шапку), куртку чоловічу, якою було накрито труп ОСОБА_7 , що також мала сліди речовини бурого кольору, та змиви речовини бурого кольору з килима, на якому виявлено тіло останньої. Постановою слідчого від 09.10.2023 року вказані речі визнано речовими доказами у справі, на які, ухвалою слідчого судді 11.10.2023 року накладено арешт.

В ході огляду трупа ОСОБА_7 у приміщення експертної установи, вилучено натільні речі, що залишились на потерпілій, та в яких вона була доставлена до вказаної установи, зокрема: футболка, штани, білизна, шкарпетки, а також відібрано зразки її крові, зрізів нігтьових пластин, зразок волосся, що постановою слідчого визнано речовими доказами.

Щодо тілесних ушкоджень, причини настання смерті потерпілої ОСОБА_7 , та що вказує на спосіб вчинення злочину, то відповідно до висновку експерта від 09.10.2023 року №2373, смерть ОСОБА_7 настала в результаті тупої поєднаної травми тіла у вигляді забою речовини головного мозку з субарахноїдальним крововиливом, повного перелому обох ріжків під?язикової кістки, повного перелому правого верхнього ріжка та розриви лівої пластини щитоподібного хряща по нижньому та верхньому краю, що ускладнилась набряком-набуханням речовини головного мозку, порушенням кровообігу внутрішніх органів у вигляді нерівномірного кровонаповнення судин.

При судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження: крововилив в м`які тканини голови; субарахноїдальний крововиливи обох півкуль головного мозку; повні переломи обох ріжків під`язикової кістки; повний перелом правого верхнього ріжка та розриви лівої пластини щитоподібного хряща по нижньому та верхньому краю; забійна рана обличчя; численні садна та синці обличчя та тулубу.

Всі вищевказані тілесні ушкодження утворились прижиттєво, на що вказують крововиливи в місцях їх утворення, від дії твердих тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключно кулаками, ногами, в тому числі взутими, незадовго до настання смерті (10-15 хвилин). В своїй сукупності виявлені тілесні ушкодження мають ознаки тяжких, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті. При падінні на площину з вертикального чи близько до такого положення, виявлені тілесні ушкодження утворитись не могли.

Ступінь наявних трупних явищ свідчить, що з моменту смерті і до моменту дослідження трупа пройшло близько 6-12 годин.

В момент отримання тілесних ушкоджень потерпіла та нападник ймовірно знаходились один до одного обличчям.

При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_7 виявлено в крові етиловий спирт в концентрації 3,72 проміле, що зазвичай відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння у живих осіб. Визначено характеристики крові потерплої.

За даними висновків експертів № 662-і від 25.10.2023, №663-і від 31.10.2023, №664-і, завершеного 26.10.2023р., та 666-і від 25.10.2023, визначено характеристики крові потерпілої ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_5 . Виявлено кров людини на куртці, вилученій ході огляду місця події, зокрема, якою була накрита потерпіла, походження якої не виключається від ОСОБА_7 , а також на речах ОСОБА_7 , зокрема нічній сорочці, кофті, каптурі, а також на змиві з килима з будинку за місцем мешкання обвинуваченого та потерпілої, та на светрі обвинуваченого. Походження слідів крові, виявлених на сорочці та змиві з килима не виключається від ОСОБА_7 та виключається від ОСОБА_5 , на інших речах походження крові не виключається від обох вищевказаних осіб. В той же час, з урахуванням встановлених в ході розгляду обставин вищевказаних подій, в тому числі з показів обвинуваченого, даних висновку судово- медичної експертизи, відсутні підстави вважати про походження даних слідів, окрім як від потерпілої ОСОБА_7 .

Аналізуючи покази обвинуваченого, свідка ОСОБА_8 , надані стороною обвинувачення письмові докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, серед яких в основу вироку покладено висновок судово-медичного експерта від 09.10.2023 року №2373, з урахуванням даних якого щодо локалізації, кількості, характеру та механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_7 , а також приймаючи до уваги покази обвинуваченого щодо мотиву вчиненого та причин припинення злочинних дій, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_7 та вірною кваліфікацію його дій органом досудового розслідування за ч.1 ст.115 КК України.

Стосовно посилань захисника щодо невірної кваліфікації та недоведенні дій ОСОБА_5 саме в умисному вбивстві, в обгрунтування чого адвокат посилається на покази свідка ОСОБА_8 щодо невисловлювання обвинуваченим раніше намірів на вбивство ОСОБА_7 , а також на її пояснення щодо телефонування вночі ОСОБА_5 , який повідомив про нанесення ним удару ОСОБА_7 та лише вранці повідомлення ним про настання її смерті, то останні, на думку суду, не спростовують умисного характеру дій ОСОБА_5 саме на позбавлення життя ОСОБА_7 , на що вказують численні дії обвинуваченого, характер цих дій, зокрема душіння потерпілої руками, подушкою, нанесені тілесні ушкодження в область життєво важливого органу - голови ОСОБА_7 . Більш того, висловлені в судовому засіданні ОСОБА_5 бажання полегшити життя ОСОБА_8 , позбавивши її необхідності догляду за ОСОБА_7 , що також останній висловлював і самій ОСОБА_8 після безпосереднього її прибуття на місце події, як то слідує з її показів в ході розгляду справи, вказують саме на намір позбавлення потерпілої життя.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує наступне.

Приймаючи рішення щодо міри покарання, яка за санкцією ч.1 ст.115 КК України, передбачена лише у вигляді позбавлення волі, суд виходить з такого.

Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання та його мірі мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Щодо особи ОСОБА_5 , то останній раніше несудимий, тривалий час проживав у цивільному шлюбі, за місцем проживання характеризується позитивно, працював токарем заводу Зоря-Машпроект, звільнився після пошкодження заводу внаслідок агресії рф проти України, на обліку лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у скоєному та з`явлення із зізнанням, про що свідчить його особисте повідомлення на лінію 102 про скоєний ним злочин.

Стосовно позиції сторони захисту про визнання пом`якшуючими таких обставин як позитивна характеристика ОСОБА_5 , його тривалий робочий стаж, відсутність судимості, то останні є такими, що характеризують особу, та враховуються у сукупності із іншими обставинами, що впливають на призначення покарання, в тому числі пом`якшуючими.

Щодо обставин, які обтяжують покарання, то такі не визначені стороною обвинувачення, та суд зі свого боку, не може погіршувати його становище з урахуванням положень ст. 337 КПК України.

З урахуванням тяжкості вчиненого злочину, санкції ч.1 ст. 115 КК України, особи винного, який раніше не судимий, його репутації, обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.1 ст.115 КК України, а саме у виді семи років позбавлення волі.

Стосовно позиції сторони захисту щодо призначення ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, то встановлені пом`якшуючі обставини ніяким чином не знижують ступеня тяжкості вчиненого діяння, що виключає можливість застосування положень ст.69 КК України, при цьому такі обставини враховані судом при призначенні ОСОБА_5 мінімального за санкцією ч.1 ст. 115 КК України покарання.

Цивільні позови не заявлялись.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КК України, та з урахуванням ч.4 ст. 174 КПК України також вирішити питання щодо арештованого майна.

З урахуванням призначеного покарання у виді позбавлення волі, а також з метою уникнення ризиків передбачених п.1ч.1 ст.177 КПК України та належного виконання вироку, суд приходить до висновку про доцільність залишення ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання даним вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбутого покарання, строк попереднього ув`язнення з 09.10.23р по день, що передує дню набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений на майно відповідно до ухвал слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва (справа №488/4008/23, провадження №1-кс/488/633/23 та № 1-кс/488/634/23 ) від 11.10.2023 р.

Речові докази у справі:

1)Чорну чоловічу куртку з шкірозамінника зі слідами РБК (у сейф-пакеті №ЕХР0420482), чоловічий светр темно-сірого кольору «Cihan Elbeyli» (сейф-пакет INZ3023607) повернути ОСОБА_5 за належністю.

2)

жіночу кофтину багрового кольору зі слідами РБК (сейф-пакет № KIV6106915); жіночу нічну сорочку зі слідами РБК (сейф-пакет № KIV6106916); подушку (сейф-пакет № ЕХР0420481); бавовняну шапку чорного кольору (сейф-пакет № ЕХР0250018); змив речовини бурого кольору з поверхні килима ( зберігається у паперовому конверті, опечатано печаткою «Для пакетів» ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області); штани тканеві сірого кольору «AO LONG.COM» (сейф-пакет ЕХР0417544); кімнатні капці сірого кольору «ISLAPS» (сейф-пакет ЕХР0417546); футболку чорного кольору (сейф-пакет PSP 3196594); штани світло-сірого кольору, труси синього кольору, шкарпетки темно-сірого кольору (зберігаються у сейф- пакеті PSP 3196595); зразок крові ОСОБА_7 , на марлі у висушеному стані (зберігається у паперовому конверті); зрізи нігтьових пластин ОСОБА_7 , які поміщено до паперового конверту; зразок волосся ОСОБА_7 , який поміщено до паперового конверту; нігтьові зрізи з пальців обох рук та букальний епітелій ОСОБА_5 , запаковано до паперових конвертів, які опечатано печатками ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області; зразки крові ОСОБА_5 (зберігаються у паперовому конверті) знищити.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк, з дня вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1