БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/451/23
Провадження № 1-в/730/21/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2023 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни подання провідного інспектора Ніжинського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Верхні Ремети Берегівського району Закарпатської області, громадянина України, без освіти (не вміє читати та писати), не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16 травня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2023 року провідний інспектор Ніжинського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання щодо ОСОБА_5 .

Вказане подання мотивоване тим, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16 травня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Згідно ст. 76 КК України на нього було покладено такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин».

20.06.2023 року даний вирок суду набрав законної сили та 21.06.2023 року був направлений на виконання до Ніжинського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області.

21.06.2023 року вирок був отриманий для виконання Ніжинським районним сектором № 4.

З обов`язками ОСОБА_5 був ознайомлений під підпис 28.06.2023 року. Цього ж дня, 28.06.2023 року, було уточнено анкетні дані ОСОБА_5 , із засудженим було проведено ознайомчу бесіду, в ході якої йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, його права та обов`язки відповідно до вироку суду, КВК України та Закону України «Про пробацію», а також попереджено про те, що у разі систематичного вчинення правопорушень, що потягнуть за собою адміністративні стягнення, невиконання обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, що свідчитиме про небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації направить до суду клопотання (подання) для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

25.07.2023 року за участю ОСОБА_5 було складено графік реалізації пробаційної програми «Попередження вживання психоактивних речовин» та надано копію графіка засудженому.

28.07.2023 року ОСОБА_5 не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для взяття участі у заходах, передбачених пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин», чим порушив покладений на нього судом обов`язок.

31.07.2023 року ОСОБА_5 надав пояснення, у якому зазначив, що 28.07.2023 року він не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для взяття участі у заходах, передбачених пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин» в зв`язку з тим, що в нього не було коштів на дорогу.

Оскільки жодного документального підтвердження про виникнення обставин, що фактично позбавили його можливості прибути до уповноваженого органу з питань пробації для взяття участі у заходах, передбачених пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин», ОСОБА_5 не надав, до нього було застосовано застереження у виді письмового попередження, було проведено індивідуальну бесіду, роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, його права та обов`язки як засудженої особи, та особливу увагу було звернено на роз`яснення засудженому покладених на нього судом обов`язків, зауважено про обов`язковість явки на реєстрацію та явки для взяття участі у заходах, передбачених пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин» у встановлені для цього дні.

Незважаючи на проведену з ним роботу, ОСОБА_5 08.09.2023 року повторно не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для взяття участі у заходах, передбачених пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин», чим повторно порушив покладений на нього судом обов`язок.

12.09.2023 року ОСОБА_5 надав пояснення, у якому зазначив, що він не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації 08.09.2023 року для взяття участі у заходах, передбачених пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин», у зв`язку з тим, що в нього 07.09.2023 року був день народження, який він святкував з друзями.

Оскільки жодного документального підтвердження про виникнення обставин, що фактично позбавили його можливості прибути до уповноваженого органу з питань пробації для взяття участі у заходах, передбачених пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин», ОСОБА_5 не надав, до нього було повторно застосовано застереження у виді письмового попередження, було повторно проведено індивідуальну бесіду, повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, його права та обов`язки як засудженої особи, та особливу увагу було звернено на роз`яснення засудженому покладених на нього судом обов`язків, зауважено про обов`язковість явки на реєстрацію та явки для взяття участі у заходах, передбачених пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин» у встановлені для цього дні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Таким чином, засуджений після проведених з ним профілактичних бесід та інших профілактичних заходів, винесення йому письмового попередження продовжує порушувати встановлений порядок та умови звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи вищевикладене, просить подання задовольнити.

Представник Ніжинського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області в судовому засіданні внесене подання підтримав і просив його задовольнити з вищевказаних підстав.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подання, зазначив, що пояснення засудженого щодо неявок є непереконливими.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання. Зазначив, що все у поданні викладено вірно, він дійсно порушив встановлені судом обов`язки, оскільки двічі не з`явився до органу пробації на реєстрацію, оскільки 28.07.2023 року в нього не було коштів на проїзд до м. Борзни, а вдруге не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації, оскільки напередодні святкував свій День народження з друзями. Розуміє, що порушив покладені на нього судом обов`язки. Розуміє, що вказані ним причини неявки не є поважними, оскільки підтвердити поважність він не може. Просить відмовити у поданні, зазначив, що зробив для себе висновки та більше такого не повторить. Обіцяє більше не порушувати встановлені судом обов`язки.

Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали особової справи, суд дійшов такого висновку.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, який складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, ч. 1 ст. 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Так, ст. 166 КВК України в її системному зв`язку із положеннями ст. 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про пробацію» суб`єкти пробації зобов`язані: виконувати встановлені законом та покладені на них рішенням суду обов`язки; не вчиняти правопорушень; виконувати законні вимоги персоналу органу пробації; надавати достовірну інформацію персоналу органу пробації.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Статтею 138 КПК України передбачено, що поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Так, причини неявки, засуджений пояснив передумовами, регламентованими п. 8 ч. 1 ст. 138 КПК. Критично оцінює свою поведінку.

На думку суду, вказані неявки засудженого не можуть розглядатися, самі по собі, як формулювання того, що засуджений не виконує обов`язки, встановлені судом.

Такі неявки можуть розглядатися як випадковість, однак не як невиконання обов`язків.

Метою кримінально-виконавчого законодавства України, визначеної в ст. 1 КВК України, є захист інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України, окрім іншого, є визначення порядку застосування до засуджених заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; участі громадськості в цьому процесі.

Судом враховується, що у засудженого була дві неявки для реєстрації, однак на інші виклики він з`являвся до районного сектору з питань пробації та надав пояснення з приводу неявки.

ОСОБА_5 , хоча формально й порушив покладені на нього обов`язки, оскільки не з`явився на реєстрацію до органу з питань пробації без поважних причин, однак розкаявся у вчиненому, зробив для себе висновки, зазначив, що 28.07.2023 року в нього не було коштів на проїзд до м. Борзни, а вдруге не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації, оскільки напередодні святкував свій День народження з друзями.

До кримінальної відповідальності ОСОБА_5 не притягувався.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, судам роз`яснено, що згідно з ч. 2ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Суд вважає, що викладені у поданні висновки про необхідність скасування іспитового строку засудженому є необґрунтованими, оскільки останній з`являється для періодичної реєстрації до органу пробації, не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, що жодним чином не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, наявність лише самого факту невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, а саме лише неявки на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, не дає суду достатньо підстав вважати дані такими, що мають систематичний характер, отже висновки органу пробації не узгоджуються з такими завданнями кримінально-виконавчого законодавства, як виправлення засуджених, профілактика їх асоціальної поведінки, допомога особам звільненим від покарання (ч. 2 ст. 1 КВК).

Отже, суд не знаходить доказів злісного ухилення засудженого від виконання обов`язків, покладених вироком суду, і вважає, що в задоволенні подання органу пробації слід відмовити.

На думку суду, скасування іспитового строку та направлення засудженого для відбуття призначеного судом покарання за викладених обставин не буде сприяти досягненню основної мети покарання - виправленню засудженого.

У даному конкретному випадку, суд вважає за можливе дати засудженому черговий шанс на виправлення та роз`яснити, що подальша така поведінка може стати підставою для скасування звільнення з випробуванням.

Суд вчергове роз`яснює засудженому, що він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки судом та попереджає, що невиконання обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, буде свідчити про небажання стати на шлях виправлення, що в кінцевому рахунку стане підставою для скасування звільнення з випробуванням та направлення останнього для відбування покарання призначеного судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст.ст. 34, 166 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні подання старшого інспектора Ніжинського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання щодо ОСОБА_5 відмовити.

Матеріали контрольної (особової) справи повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1