Справа № 331/3385/23
Провадження № 1-кп/331/462/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409 від 19.04.2023 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Чубарівка Пологівського району Запорізької області, громадянина України, українця, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працевлаштованого, який має середню освіту, без постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурором було зауважено про достатність письмових доказів, які доводять причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального провадження, в якому його обвинувачують, стан здоров`я обвинуваченого дозволяє його утримання в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», у зв`язку із чим будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, які було встановлено при обрані запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечували.

Захисник обвинуваченого послався на недостатність доказів вини його підзахисного, у зв`язку із чим вважав за потрібне обрати більш м`який запобіжний захід домашній арешт. Ризики, зазначені прокурором не підтверджені, адже зі свідками в кримінальному провадженні ОСОБА_4 не спілкується. Окремо захисник виділив, що його підзахисний був учасником бойових дій в АТО, та має відповідне посвідчення, яке загубив на даний час, однак вказане характеризує його з позитивної сторони та таким, що має право на довіру з обранням запобіжного заходу більш м`якого, аніж тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.04.2023 року до ОСОБА_4 застосований запобіжних захід у вигляді тримання під вартою, строком до 17.06.2023. Ухвала суду обґрунтована наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2023 року на стадії підготовчого судового засідання судом було застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», який в подальшому неодноразово продовжувався.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ст.315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, треба зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий обвинувачений, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги серйозність висунутої останньому підозри за вчинення тяжкого злочину, є особою раніше не судимою в силу ст. 89 КК України, не працевлаштований, на утриманні дітей не має, не одруженого, без місця реєстрації, ризик переховування суд розцінює як середній.

Ризик протизаконного впливу на потерпілу суд вважає низьким як і ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки потерпіла у судовому засіданні допитана, інші докази також досліджені, судовий розгляд не завершується у зв`язку із витребовуванням матеріалів, що характеризують обвинуваченого

Однак, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, та клопотання захисника щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, суд приходить до висновку, що необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з огляду на те, що дослідження доказів по справі майже закінчене.

Водночас, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати його повідомити письмово прокурора та суд про засоби зв`язку (номер телефону); з`являтися до прокурора, суду за першим викликом у встановлений час; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання, зміну засобів зв`язку; утриматися від спілкування зі свідками та потерпілою у кримінальному провадженні; оформити паспорт громадянина України.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись 178, 179,194, 217, 334 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 16:00 год. до 06:00 години наступного дня, строком до 22 лютого 2024 року включно.

Покласти додатково на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- повідомити письмово прокурора та суд про засоби зв`язку (номер телефону);

- з`являтися до прокурора, суду за першим викликом у встановлений час;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання, зміну засобів зв`язку;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілою у кримінальному провадженні

- оформити паспорт громадянина України.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

В разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звільнити обвинуваченого з-під варти в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 26 грудня 2023 року о 13 год. 10 хв.

Суддя: ОСОБА_1