справа № 362/23/24
провадження № 1-кп/362/332/24
ВИРОК

Іменем України

07.02.2024

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 листопада 2023 року за № 0001001, щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Василькові Київської області українець, громадянин України, має середню освіту, неодружений, офіційно не працює, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу статті 89 КК України, та

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Василькові Київської області, українець, громадянин України, має середню освіту, неодружений, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу статті 89 КК України,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

У судовому розгляді взяли участь:

прокурор ОСОБА_5 ;

потерпілий ОСОБА_6 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

обвинувачений ОСОБА_4 ;

захисник ОСОБА_7 ;

захисник ОСОБА_8 .

Суд установив:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 на території України введено воєнний стан, який діє дотепер.

17 листопада 2023 року в ранковий час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 у ході спілкування запропонував ОСОБА_4 спільно вчинити крадіжку, на що останній погодився, тим самим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вступили в злочинну змову між собою. Цього ж дня близько 12:20 ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , зайшли до під`їзду, діючи умисно, під час дії воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключів, які вони мали при собі відчинили квартиру АДРЕСА_4 , яка перебуває користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зайшли до квартири та в одній із кімнат квартири в шафі виявили, грошові кошти в сумі 8550 доларів США, що відповідно до офіційного курсу української гривні до долару США, встановленого на 17 листопада 2023 року Національним банком України, є еквівалентним 320724,00 грн., які в подальшому викрали. Після чого ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим ОСОБА_6 завдали матеріальної шкоди на суму 320724,00 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив усі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, та надав показання, згідно з якими 17 листопада 2023 року в першій половині дня на автопарку в м. Василькові запропонував ОСОБА_4 викрасти грошові кошти, на що той погодився. Після чого вони разом зайшли до будинку, випадково обрали квартиру, хто там жив він не знає, та шляхом підбору ключів, які він мав при собі, відчинив квартиру, в якій знайшли грошові кошти в сумі 8 500 доларів. Викраденим поділилися та витратили на власні потреби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив усі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, та надав показання, згідно з якими 17 листопада 2023 року в першій половині дня на автопарку в м. Василькові ОСОБА_3 запропонував йому викрасти грошові кошти, на що він погодився. Після чого вони разом зайшли до будинку, випадково обрали квартиру, хто там жив він не знає, та шляхом підбору ключів, які вони мали при собі, ОСОБА_3 відчинив квартиру, в якій вони знайшли грошові кошти в сумі 8 500 доларів. Викраденим поділилися та витратили на власні потреби.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні подав цивільний позов, просив задовольнити в повному обсязі, на суворому покаранні обвинуваченим не наполягав.

Враховуючи те, що обвинувачені й інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і суд установив, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і провів судовий розгляд із застосуванням правил частини 3 зазначеної статті, обмеживши дослідження доказів допитом обвинувачених і матеріалів, які їх характеризують.

Ухвалюючи вирок, суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За наведених вище підстав суд вважає доведеним «поза розумним сумнівом» пред`явлене ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує їхнє діяння за частиною 4 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд, беручи до уваги приписи статті 65 КК України, виходить із того, що передбачене частиною 4 статті 185 КК України кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , має середню освіту, неодружений, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий в силу статті 89 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд не встановив.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , має середню освіту, неодружений, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий в силу статті 89 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не встановив.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , його відношення до скоєного, суд дійшов висновку про призначення йому покарання, визначеного Законом України про кримінальну відповідальність, а саме частиною 4 статті 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

При цьому, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , й інші обставини справи, позицію потерпілого та прокурора, які зауважили на можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням, наслідки вчиненого, суд вважає за можливе, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Так само, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 його відношення до скоєного, суд дійшов висновку про призначення йому покарання, визначеного Законом України про кримінальну відповідальність, а саме за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

У той же час, ураховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 й інші обставини справи, позицію потерпілого та прокурора, які зауважили на можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням, наслідки вчиненого, суд вважає за можливе, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з такого.

Потерпілий ОСОБА_6 заявив цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 3125 доларів США, що у гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ (станом на 02 лютого 2024 року) складає 117 514 гривень, а також про стягнення з ОСОБА_4 на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 4425 доларів США, що у гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ (станом на 02 лютого 2024 року) складає 166400 гривень. Також просив стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 на його моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень і 5 000 гривень витрат на правову допомогу.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 визнали цивільний позов у повному обсязі, зобов`язались відшкодовувати завдану шкоду.

Відповідно до статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України. Згідно з частиною 1 статті 129 КПК суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Що стосується цивільних позовів до обвинувачених про стягнення з них на користь потерпілого моральної шкоди, суд виходить з того, що згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до пункту 9 цієї ж Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану .

Оскільки такий спосіб захисту цивільних прав, як компенсація моральної (немайнової) шкоди, не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи, розмір присудженої до відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного.

Враховуючи всі обставини справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення цивільного позову ОСОБА_6 в частині стягнення моральної шкоди з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та стягнення солідарно на користь потерпілого 10 000,00 грн. моральної шкоди.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Розподіл процесуальних витрат здійснюється в порядку статті 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 124, 129, 174, 369-371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

2. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки і поклавши на нього визначені статтею 76 указаного Кодексу обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

3. Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

4. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки і поклавши на нього визначені статтею 76 указаного Кодексу обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

5. Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити повністю.

6. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 117 514,00 гривень, моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень, а також 2500,00 гривень процесуальних витрат, усього на суму 125 014 (сто двадцять п`ять тисяч чотирнадцять) гривень 69 копійок.

7. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 166400,80 гривень, моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень, а також 2500,00 гривень процесуальних витрат, усього на суму 173 900 (сто сімдесят три тисячі дев`ятсот) гривень 80 копійок.

8. Речові докази:

- паперовий конверт в якому знаходились грошві кошти, поміщені до паперового конверту коричневого кольору; п`ять слідів папілярних ліній, які поміщені до спеціального пакету PSP 1466491, металевий замок, який поміщений до спеціального пакету WAR 1288790, який зберігається в камері схову ВП №1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області знищити;

- грошові кошти в сумі 1300 доларів США, які поміщені до спеціального пакету WAR 1288816 та передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - залишити у власності останнього;

- оптичний носій інформації (ком пакт-диск) марки hр 700 МВ/80 min - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений і захисник подати клопотання про помилування. Копію вироку негайно після його проголошення вручити присутнім учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1