Справа № 352/802/20
Провадження № 1-кп/352/32/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2023 м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000406 від 26.08.2018, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, одруженого, на час вчинення злочину мав на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, зокрема, в порушенні чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило тяжкі наслідки.

Згідно висунутого обвинувачення 25 серпня 2018 року приблизно о 21 год 20 хв обвинувачений, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що знижує реакцію та унеможливлює належним чином оцінити дорожню обстановку, в умовах недостатньої видимості через темну пору доби, керував гужовим транспортом підводою із запряженими двома кіньми та рухався по ґрунтовій дорозі, що проходить між полями у напрямку нерегульованого перехрестя автодороги національного значення Н-09 «Мукачеве-Львів», яка є головною відносно вказаної ґрунтової дороги.

У цей час на автодорозі Н-09 «Мукачеве-Львів», між населеними пунктами с. Стебник та смт. Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області, у напрямку м. Івано-Франківська до зазначеного нерегульованого перехрестя по своїй смузі рухався автомобіль марки Nissan Primastar реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 , який перевозив пасажира ОСОБА_3 .

Дана ділянка дороги пряма в плані горизонтального, повздовжнього та поперечного профілів, призначена для руху у двох протилежних напрямках, має по одній смузі для руху в кожному напрямку, асфальтована, без вибоїн, зустрічні потоки транспортних засобів розділені між собою дорожньою розміткою 1.5 ПДР України. В темну пору доби проїзна частина дороги не освітлюється ліхтарями вулично-дорожньої мережі.

Наближаючись до нерегульованого перехрестя, обвинувачений зупинив гужовий транспорт перед перехрестям та в подальшому, відновивши рух гужового транспорту і виїжджаючи на перехрестя з другорядної дороги, він проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан гужового транспорту, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дав дорогу транспортному засобу, що наближався до перехрещення проїзних частин по головній дорозі, та допустив зіткнення лівою задньою частиною підводи із передньою частиною автомобіля марки Nissan Primastar реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 .

У результаті порушення обвинуваченим вимог п. 1.5, 2.3 б), д), 2.9 а), 7.3, 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпіла ОСОБА_3 отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому середньо-нижньої третини правої плечової кістки, що викликало необхідність проведення операції (відкрита репозиція перелому, МОС LCP пластиною), яке згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Допущене обвинуваченим порушення вимог ПДР перебуває в прямому причинному звязку з подією ДТП та настанням суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Захисник на стадії закінчення дослідження доказів 24.10.2023 подав клопотання про закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого у зв`язку із закінченням строку давності, яке він та обвинувачений підтримали в судовому засіданні. Просили звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 291 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього закрити. Обвинувачений підтвердив, що наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі.

Заслухавши думку потерпілої, яка не заперечувала щодо задоволення клопотання, прокурора, яка погодилася з обґрунтованістю заявленого клопотання та не заперечувала щодо його задоволення, суд приходить до висновку про закриття даного кримінального провадження, виходячи з таких підстав.

У відповідності з вимогами ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Звільнення від кримінальної відповідальності це врегульована законом відмова держави від засудження особи, яка вчинила злочин, і від застосування щодо неї примусу у формі покарання.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) пять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років у разі вчинення тяжкого злочину; 5) пятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

За змістом ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності є обовязковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 цього Кодексу строків не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Установлено, що обвинувачений ОСОБА_4 у серпні 2018 р. вчинив нетяжкий злочин. На даний час минув встановлений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України п`ятирічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Протягом вказаного строку обвинувачений не вчинив нового злочину та не ухилявся від досудового слідства і суду.

Тому наявні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст. 49 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у звязку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене суд закриває дане кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.

У зв`язку із закриттям кримінального провадження заявлений потерпілою ОСОБА_3 цивільний позов підлягає до залишення без розгляду.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.

При цьому суд не вбачає підстав для стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат за проведення експертиз у розмірі 3407,67 грн, ураховуючи відповідно до вимог ч. 6 ст. 368 КПК України правовий висновок, що міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 р. у справі № 203/241/17. Згідно вказаного висновку, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

На підставі наведеного, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, керуючись ст. 284 ч. 2 п. 1, 285, 286, 288, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Речовий доказ транспортний засіб марки Nissan Primastar реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання власнику ОСОБА_7 , повернути власнику ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 3407,67 грн віднести на рахунок держави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до Івано-Франківського апеляційного суду подається протягом семи днів з дня її оголошення через Тисменицький районний суд.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ