Справа № 358/1109/23 Провадження № 1-кп/358/261/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2023 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінальні провадження, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 30001600 від 06.07.2023 року, № 0001738 від 25.07.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Поліське, Київської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , маючий середню технічну освіту, не працюючого, особа з інвалідністю 2 групи, раніше не судимого, абонентський номер мобільного зв`язку: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , в період дії воєнного стану на території України, введеного в зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 (із змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 23.08.2022, № 757/2022 від 16.11.2022. № 58/2023 від 06.02.2023 та № 254/2023 від 01.05.2023) 03.07.2023 о 15 год. 35 хв. прийшов до приміщення магазину «Продукти-869» ТОВ «АТБ-маркет», що розташований по вул. Заросянська, 22, м. Богуслав, Обухівського району. Київської області, з метою придбання продуктів харчування. Перебуваючи всередині магазину «Продуки-869», що розташований за вище вказаною адресою, у ОСОБА_6 виник корисливий умисел на таємне викрадення продуктів харчування.

Того ж дня, 03.07.2023 о 15 год. 40 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти-869» ТОВ «АТБ - маркет», що розташований за адресою: вул. Заросянська, 22, м.Богуслав, Обухівського району Київської області, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю очевидців своєї злочинної діяльності, шляхом вільного доступу, під час дії воєнного стану, таємно викрав з торгових стелажів магазину продукти харчування, а саме: одну пляшку горілки «Finlandia 40 %» об`ємом 0,5 л. вартістю 243,16 гривень та одну пляшку пива «Рогань традиційне світле» об`ємом 2,0 л. вартістю 63,32 гривні, які сховав до своєї сумки.

В подальшому, ОСОБА_6 доводячи свій злочинний умисел до кінця, пройшов повз каси магазину та, не розрахувавшись за товар, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта, складеного за результатами проведення судово - товарознавчої експертизи від 13.07.2023, ОСОБА_6 завдав потерпілій юридичній особі - ТОВ «АТБ - маркет» майнову шкоду на загальну суму 306,48 гривень.

Своїми умисними протиправними діями за епізодом (№1) від 03.07.2023 ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_6 , в період дії воєнного стану на території України, введеного в зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (із змінами, внесеними згідно з Указами Президента №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 23.08.2022, № 757/2022 від 16.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023 та № 254/2023 від 01.05.2023) 05.07.2023 близько 19 год. 55 хв., перебуваючи неподалік від господарства, що розташоване по АДРЕСА_2 , помітив велосипед марки «Crossride», який стояв поряд з парканом вказаного господарства, належний ОСОБА_7 , внаслідок чого у нього виник умисел на таємне викрадення вказаного велосипеда.

Цього ж дня, 05.07.2023, близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебуваючи неподалік від вищевказаного господарства, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника та очевидців своєї злочинної діяльності, шляхом вільного доступу, під час дії воєнного стану, таємно викрав велосипед марки «Crossride», належний ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_6 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта, складеного за результатами проведення судово - товарознавчої експертизи від 13.07.2023, ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 4600 гривень.

Своїми умисними протиправними діями за епізодом (№2) від 05.07.2023 ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, оголошеного указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 (із змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 23.08.2022, №757/2022 від 16.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023 та № 254/2023 від 01.05.2023) 05.07.2023 близько 10.00 год прийшов до магазину «Продукти-869» ТОВ «АТБ- маркет», що розташований по вул. Заросянська, 22, м. Богуслав Обухівського району Київської області з метою придбання продуктів харчування.

Перебуваючи всередині магазину «Продуки-869», що розташований за вище вказаною адресою, у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення продуктів харчування.

Цього ж дня, близько 10.00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти-869» ТОВ «АТБ-маркет», що розташований за адресою: вул. Заросянська, 22, м.Богуслав, Обухівського району Київської області, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю очевидців своєї злочинної діяльності, шляхом вільного доступу, під час дії воєнного стану, таємно повторно викрав з торгових стелажів магазину товари, а саме: одну пляшку горілки марки «Nemiroff» пшениця українська відбірна, об`ємом 0,7 л вартістю 188,3 грн.; одного сирка глазурованого марки «Злагода» шоколад, вагою 36 г вартістю 12,8 грн.; два сирка глазурованих марки «Злагода» мак, вагою 36 г вартістю 25,6 грн.; одного сирка марки «Слов`яночка» зі смаком ваніліну, вагою 90 г вартістю 18,8 грн.; дві булочки марки «Кулиничі» тріо смаків, вагою 110 г вартістю 33,2 грн.

В подальшому, ОСОБА_6 доводячи свій злочинний умисел до кінця, пройшов повз каси магазину «Продукти-869» ТОВ «АТБ-маркет» та, не розрахувавшись за товар, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта складеного за результатами проведення судово - товарознавчої експертизи, ОСОБА_6 завдав потерпілій юридичній особі - ТОВ «АТБ- маркет» майнову шкоду на загальну суму 278,70 гривень.

Своїми умисними протиправними діями за епізодом (№3) від 05.07.2023 ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив суду, що вчинив їх за обставин, викладених в обвинувальних актах. Не оспорював фактичних обставин, викладених в обвинувальних актах, дат, часу, місць вчинення епізодів злочинної діяльності, переліку майна, яке викрав, правової кваліфікації своїх діянь. Зазначив, що усвідомив значення своїх дій, у скоєному щиро кається та в подальшому не допустить протиправної поведінки. Посилаючись на викладене, просив суворо його не карати.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ними змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Представник потерпілої юридичної особи ТОВ «АТБ маркет» - ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, але надав суду заяви про розгляд справи без участі представника юридичної особи та ухвалити вирок на розсуд суду, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_6 не має.

Потерпіла ОСОБА_7 надала суду заяву, в якій просила судове засідання проводити без її участі та ухвалити вирок на розсуд суду, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_6 вона не має.

Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, речових доказів у кримінальному провадженні та процесуальних витрат.

Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію сторін кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що подія вищеописаних кримінальних правопорушень мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані: (за епізодом від 03.07.2023) як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; (за епізодом від 05.07.2023) як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; (за епізодом від 05.07.2023) як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Така позиція суду ґрунтується на фактичних обставинах справи та не спростована іншими доказами у справі, тому і покладена в основу обвинувального вироку.

Відповідно до ст.ст. 8, 9, 17 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, розглядаючи питання призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, Європейський суд з прав людини вказує, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи» (справа «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року).

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він є особою з інвалідністю 2 групи загального захворювання, за даними наявної документації на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога - не перебуває, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до п. 1, п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за скоєння кримінальних правопорушень, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання судом враховано позицію, викладену у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08.02.2021 року (справа №390/235/19, провадження №51-2177кмо20), згідно якої Законодавство про кримінальну відповідальність та кримінальне процесуальне законодавство не містять положень про те, що кримінальні правопорушення, які утворюють передбачену ч.1 ст.32 КК повторність та відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення (тотожні кримінальні правопорушення), мають бути окремо кваліфіковані в резолютивній частині обвинувального вироку, і за кожне правопорушення, кваліфіковане за однією статтею або частиною статті, має бути призначене окреме покарання.

Якщо вчинені кримінальні правопорушення, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до частини другої статті 33 КК повинні отримувати окрему кваліфікацію (наприклад, крадіжка без кваліфікуючих ознак і крадіжка, вчинена повторно, або крадіжка, поєднана з проникненням у житло). Якщо ж кримінальні правопорушення, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення (наприклад, три крадіжки, поєднані з проникненням у житло, п`ять розбоїв, вчинених організованою групою, тощо), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність кримінальних правопорушень повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних кримінальних правопорушень.

Така правова позиція знайшла своє відображення в існуючій практиці Касаційного кримінального суду. Так, у постановах колегій суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 травня 2018 року (справа №187/1354/15, провадження № 51-1017км18), Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 29 листопада 2018 року (справа №541/715/17, провадження № 51-7898км18) та від 10 липня 2019 року (справа №723/1538/16-к, провадження № 51-8625км18), Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 15 січня 2020 року (справа № 585/1603/17, провадження № 51-3290км19) та від 29 липня 2020 року (справа № 541/715/17, провадження № 51-7898км18) визнано, що за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається і правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК не застосовуються.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, суд враховує, що ним вчинено тяжкий злочин, за який санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років. При цьому, враховуючи, що ОСОБА_6 раніше правопорушень не вчиняв, достатнім та необхідним буде мінімальне покарання, передбачене санкцією цієї статті.

Крім того, суд враховує, що на досудовому слідстві ОСОБА_6 добровільно відшкодував заподіяну шкоду, щиро покаявся у вчиненому, а тому його виправлення можливо без відбування призначеного покарання в умовах здійснення контролю за його поведінкою. Такі висновки суду не суперечать висновкам органу пробації, які містяться в матеріалах справи.

У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (зі змінами), зокрема в п. 1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , передбачених ст. 66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, характеристику обвинуваченого, його відношення до скоєного, відсутність будь-яких тяжких наслідків, на думку суду до обвинуваченого можливо застосувати звільнення від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на два роки із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Суд також вважає, що необхідно скасувати арешт майна, який був накладений згідно ухвали слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 11.07.2023 на речові докази по справі на підставі частини четвертої статті 174 КПК України для вирішення питання речових доказів на умовах, та в порядку, який передбачено статтею 100 КПК України

Долю речових доказів у справі необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 в ході досудового розслідування не обирався. Клопотань про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду не заявлялося, тому суд не вбачає підстав для його обрання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 31, 100, 124, 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 , в період випробувального строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком суду законної сили не застосовувати.

Скасувати арешт майна, який був накладений згідно ухвали слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 11 липня 2023 року на речові докази по справі, на підставі частини четвертої статті 174 КПК України для вирішення питання речових доказів на умовах, та в порядку, який передбачено статтею 100 КПК України

Речовий доказ: велосипед марки «Crossride» жовтого кольору, якій переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили вважати повернутим на належністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи: № 3953/23 від 13.07.2023 на загальну суму 300,00 гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи: № 4351/23 від 26.07.2023 на загальну суму 340,00 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1