Справа № 524/7835/23
Провадження № 1-кс/524/2814/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2023 року Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , за участі: - секретаря судового засідання ОСОБА_2 , - прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , - потерпілого ОСОБА_4 , - підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кременчук Полтавської області клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

- ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у матеріалах кримінального провадження, зареєстрованого 20.10.2023 року в ЄРДР за № 0000370 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.289, ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді у вказаному кримінальному провадженні із клопотанням, погодженого прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання, слідчий вказав, що 20.10.2023 року близько 14 години, ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, з кишені джинсів, належних ОСОБА_4 , які знаходилися у роздягальні, таємно викрав ключі від замку запалювання автомобіля «CITROEN», моделі «ZX AVANTAGE 1.4 I» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , користувачем якого є ОСОБА_4 . Реалізовуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 вийшов на вулицю за вищевказаною адресою, де поблизу 98 км траси М-22 Полтава-Олександрія, був припаркований автомобіль «CITROEN» моделі «ZX AVANTAGE 1.4 I» д.н.з. НОМЕР_1 , після чого, будучи впевненим, що діє непомітно для сторонніх осіб, ключем відчинив водійські двері та проник до салону вказаного автомобіля та за допомогою ключа привів у дію блок запалювання, привівши двигун автомобіля до роботи і попрямував на вказаному транспортному засобі у напрямку м. Кременчука Полтавської області, таким чином, повторно, незаконно ним заволодівши.

Слідчий також зазначав, що, крім цього, перебуваючи в автомобілі марки «CITROEN» моделі «ZX AVANTAGE 1.4 I» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, помітив у салоні мобільний телефон «Redmi 9AТ» сенсорного типу, після чого у виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного мобільного телефону.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Закону України від 24.02.2022 №2102-IX, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого у подальшому неодноразово продовжувався, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав мобільний телефон «Redmi 9AТ» в корпусі сенсорного типу, належного ОСОБА_4

20.10.2023, близько 15 години 30 хвилин, рухаючись на вказаному автомобілі по території Крюківського району м.Кременчука Полтавської області, вул. Приходька, ОСОБА_5 , не впорався з керуванням та скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого пошкодив вказаний транспортний засіб.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном ( мобільним телефоном та ключами від автомобіля) зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 та ч.4 ст.185 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Слідчий вважає, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень доводиться зібраними та наданими до клопотання органом досудового розслідування доказами, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_4 20.10.2023;

- протоколом огляду місця події від 20.10.2023, а саме оглядом виявлено автомобіль «CITROEN ZX», д.н.з. НОМЕР_1 , який було виявлено поблизу адреси м. Кременчук, вул. Димитрова, 5/19;

- постанова прокурора від 20.10.2023 року про об`єднання матеріалів досудових розслідувань №0000370 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та №0000371 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в одне , яке зареєстровано в ЄРДР під №0000371;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 від 20.10.2023 року з якого вбачається, що 20.10.2023 року ОСОБА_5 близько 13 години викрав ключі від автомобіля та незаконно заволодів належним йому транспортним засобом «CITROEN ZX», д.н.з. НОМЕР_1 та мобільним телефоном «REDMI 9AT»

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що 20.10.2023 року близько 15 год. 30 хв. водій автомобіля «CITROEN ZX», д.н.з. НОМЕР_1 поблизу адреси м. Кременчук, вул. І. Приходька вчиняє ДТП, після примусової зупинки водій зазначеного автомобіля при бесіді прохає нікого не викликати та завдані пошкодження компенсує самостійно, після чого зазначений водій припаркував автомобіль «CITROEN ZX», д.н.з. НОМЕР_1 поблизу м. Кременчук, вул. Димитрова, 5/19 та з даним водієм поїхали до СТО, куди прибули працівники поліції та повідомили про незаконне заволодіння транспортним засобом «CITROEN ZX», д.н.з. НОМЕР_1 ;

- висновком № 478 від 20.10.2023 року щодо результатів медичного огляду, відповідно до якого ОСОБА_5 перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

- речовими доказами.

ОСОБА_5 було затримано 20.10.2023 р. в порядку ст. 208 КПК України та 21.10.2023 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.2 ст.185 КК України.

Слідчий вказував, що під час досудового розслідування установлено наявність ряду ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть суттєво вплинути на проведення досудового розслідування, а саме: переховування від органів досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Посилаючись на вказані обставини, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60-ть днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Потерпілий ОСОБА_4 просив не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного, з яким перебуває у дружніх відносинах, пояснив, що не розуміє як потерпілий та друг вчинок підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 з клопотанням не погодилися, просили застосувати домашній арешт у нічний проміжок часу.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У п.4 ч.2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 6 статті 193 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із наданих суду матеріалів клопотання в рамках кримінального провадження, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше. При цьому, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Так у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» встановлено, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Крім того, у п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» визначено, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Наведені у клопотанні слідчого факти свідчать про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів за вчинення яких передбачено покарання відповідно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

У клопотанні та доданих до нього документах слідчим та прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існує ризик, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Під час розгляду слідчим суддею клопотання, прокурором у судовому засіданні та слідчим у клопотанні не було доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують всі одночасно ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні щодо необхідності та з метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

На підставі наданих сторонами кримінального провадження пояснень та матеріалів, слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, враховуючи особу підозрюваного, його вік, сімейний стан, зокрема, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, однак з дружиною та дітьми не проживає, має матір, яка також проживає окремо, його стан здоров`я, а саме відсутності ознак стійкого зниження працездатності та не має ознак інвалідності, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не має постійного місця роботи, але має тимчасові роботи за певними договорами, не є учасником АТО та ООС, проживає не за зареєстровваним місцем проживання, за яким характеризується позитивно, раніше не судимого, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але вирок Крюківського районного суду м. Кременчука за ч. 4 ст. 185 КК України про застосування до підозрюваного відповідальності у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, - не набрав законної сили, що йому ставиться у вину вчинення тяжких кримінальних правопорушень, який може вчинити інше кримінальне правопорушення, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, а звідси неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому слідчий суддя також врахував, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя наголошує, що питання кваліфікації дій підозрюваного не можуть бути предметом розгляду під час обрання запобіжного заходу на стадії досудового розслідування. На думку слідчого судді, дослідження судом доказової бази, встановлення фактичних обставин вчинення злочину, вини підозрюваного, кваліфікація його дій можлива лише під час розгляду справи судом по суті після завершення досудового розслідування.

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою. У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до вимог ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту фактичного затримання.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доказів того, що стан здоров`я підозрюваного на даний час унеможливлює його перебування під вартою, до суду не надано.

З протоколу затримання ОСОБА_5 постає, що останній у порядку ст. 208 КПК України був затриманий 20.10.2023 р. о 17 год. 35 хв., що не заперечував та підтвердив підозрюваний у судовому засіданні, а тому строк тримання під вартою необхідно розраховувати з моменту фактичного затримання.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У п.2 ч.5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи встановлені та наведені слідчим суддею обставини та беручи до уваги також сімейний стан ОСОБА_5 , його матеріальний стан, зокрема наявність максимального доходу у 25 тис. грн., про що вказав підозрюваний у судовому засіданні, ризики, передбачені ст.177 КПК України, а також те що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, слідчий суддя визначає заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.01.2023 р. - 2684 грн.), що становить 53680 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193-197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, зареєстрованого 20.10.2023 року в ЄРДР за № 0000370 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України, задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кременчук Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, який не може перевищувати 60 (шістдесят) діб, який обчислювати з часу фактичного затримання підозрюваного з 20 жовтня 2023 року до 17 грудня 2023 року.

Визначити суму застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 грн.

Застава відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач коштів ТУ ДСА України в Полтавській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855; банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача - UA0015950; в платіжному документі в призначені платежу обов`язково зазначається для застави: назва суду; інформація про постанову (ухвалу) судді чи суду та прізвище, ім`я, по батькові підозрюваного (дана інформація необхідна для оперативного повернення застави в порядку передбаченому чинним законодавством).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Після отримання та перевірки протягом одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора, слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» при звільненні ОСОБА_5 , зобов`язана роз`яснити його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки: 1. прибувати до слідчого, прокурора,суду за першою вимогою; 2. не відлучатися з місця фактичного проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3. повідомляти, слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 на строк не більше двох місяців.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя: