Єдиний унікальний номер 142/567/23
Номер провадження 1-кп/142/105/23
В И Р О К

іменем України

24 листопада 2023 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судовогого засіданя ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000290 від 02 вересня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Висока Гребля, Крижопільського району, Вінницької області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце прожинання: АДРЕСА_2 , громадянина України, працюючого різноробочим ПАТ «Переробний комплекс «Вінницька птахофабрика», не одруженого, з середньою освітою,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що проживаючи спільно в одному помешканні зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , по АДРЕСА_2 , перебуває на профілактичному обліку як сімейний кривдник. Так, відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_4 являючись особою на яку поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, умисно, систематично вчиняв домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 за наступних обставин. Відповідно до постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 26.10.2022 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення ним домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 . Згідно до постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 22.11.2022 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення ним домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 . Також, відповідно до постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 05.06.2023 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення ним домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 . Крім того, згідно до постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 05.06.2023 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення ним домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 . Відповідно до постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 18.08.2023 року, ОСОБА_4 вигнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення ним домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 . Так, не зважаючи на притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення систематичного домашнього насильства, 01.09.2023 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку за місцем проживання по АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, доводячи свої злочинні наміри до кінця вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , що проявилось у висловлені образ нецензурною лайкою, виражені словесних образ та у погрозах, чим принижував її честь та гідність, завдав психологічних страждань, що призвело до емоційної невпевненості та нездатності захистити себе, крім того викликало у постраждалої особи побоювання за свою безпеку.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

25 жовтня 2023 року між потерпілою у кримінальному провадженні № 0000290 від 02.09.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Одеса, місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянкою України, непрацюючою, з неповною загальною середньою освітою, незаміжньою, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: с. Висока Гребля, Крижопільського району, Вінницької області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянином України, українцем, працюючим різноробочим ПАТ «Переробний комплекс «Вінницька птахофабрика», не одруженим, з середньою освітою, раніше судимим: вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 16.12.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 годин (знятий з обліку 15.03.2022 по відбуттю строку покарання у зв`язку з відпрацюванням громадських робіт в повному обсязі), з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471,473,474 КПК України, було укладено угоду про примирення, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом.

Відповідно до даної угоди, підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри, а сторони угоди - підозрюваний ОСОБА_4 та потерпіла в кримінальному провадженні ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Обвинуваченому ОСОБА_4 при укладенні угоди роз`ясненні положення п.1 ч. 3 ст. 394 КПК України щодо обмеження підстав оскарження вироку в апеляційному порядку та положенння п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України щодо обмеження підстав оскарження вироку в касаційному порядку, а також ст. ст. 473, 474, 476 КПК України щодо наслідків укладення, затвердження та невиконання угоди, а також йому зрозуміло, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.ст. 473, 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, які роз`яснені судом в ході судового засідання. Надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначивши, що угоду про примирення було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила суд затвердити укладену з її ініціативи між нею та обвинуваченим угоду про примирення, і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання, а також зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні угоду про примирення підтримала, не заперечувала проти затвердження її судом.

Суд не перевіряє фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 КПК України, на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

При цьому судом відповідно до вимог ч. 5 ст. 474 КПК України з`ясовано, що обвинувачений беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри, а також цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а тому у суду не виникає необхідності витребовувати документи, а також викликати в судове засідання інших осіб та опитувати їх для з`ясування добровільності укладеної угоди. Укладення угоди є правомірним, та таким, що відповідає інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема узгоджена сторонами міра покарання встановлена в межах санкцій ст.. 126-1 КК України та відповідає загальній меті призначення кримінального покарання, встановленій в загальній частині КК України та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є достатньою для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення відповідно до положень ст. 66 КК України суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України суд відносить вчинення злочину повторно, вчинення кримінального правпорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, зважаючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину та усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, повністю примирився з потерпілою стороною, а також враховуючи, що сторони обумовили призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене ним кримінальне правопорушення, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, встановленим частинами першою, другою ст.65 КК України, а також санкції ст. 126-1 КК України.

Речові докази та судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні не застосовувалися, запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468-469, 473-475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про примирення, укладену 25 жовтня 2023 року між потерпілою у кримінальному провадженні № 0000290 від 02.09.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Роз`яснити сторонам, що, відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення, прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя :