УХВАЛА

Іменем України

18 жовтня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання старшої слідчої СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 292 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 22.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000438

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що у невстановлений слідством день та час, але не пізніше 12.09.2023 ОСОБА_8 , переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на пошкодження магістрального нафтопроводу «Мозир-Броди», який належить АТ «Укртранснафта» та викрадення з нього нафти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 16.10.2023 ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, а саме з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , прибули до поля між селами Дідовичі та Борисівка Звягельського району Житомирської області на 221 км. першої черги магістрального нафтопроводу «Мозир-Броди». ОСОБА_12 та ОСОБА_5 здійснювали огляд ділянки, а саме з метою запобігання викриття їх злочинної діяльності та подання сигналу іншим учасникам групи, в разі можливого їх викриття службою безпеки та правоохоронними органами. В свою чергу ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 здійснили пошкодження зазначеного магістрального нафтопроводу, тобто шляхом підкопу до нього та свердлення, підключили дизельний генератор, який привезли з собою, таким чином забезпечивши обладнання електроенергією, виготовили отвір в тілі магістрального нафтопроводу та приварили (у напрямку на 12:00) металевий патрубок діаметром 50 мм., висотою 40 мм, на який накручено кульовий кран SD FORTE DN 50 PN40, який з`єднано із двома послідовно розташованими кранами із маркуванням DN 50 PN30 та DN 50 PN40, до кранів приєднали гумовий шланг із маркуванням HYPRO SCAND TANKOIL SW WP 10 BAR 1435-00-32 загальною довжиною 16 м. За допомогою вищевказаного гумового шлангу, здійснили відвід від корпусу магістрального нафтопроводу для накопичення викраденої нафти до гумового горизонтального резервуару, який знаходився в причепі автомобіля ISUZU номерний знак НОМЕР_1 , на якому вони приїхали до місця вчинення злочину.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у пошкодженні магістрального нафтопроводу, що призвело до порушення нормальної його роботи, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що кваліфіковано за ч. 2 ст. 292 КК України.

16.10.2023 о 02 год. 25 хв. у порядку ст. 208 КПК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 292 КК України затримано ОСОБА_5 ,

16.10.2023 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 292 КК України ОСОБА_5 .

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні, відповідно до вимог КПК України, доказами.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 292 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення ставить питання про необхідність обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити з підстав, вказаних у ньому. Вказали на обґрунтованість підозри та доведеність ризиків. Прокурор також просив визначити максимальний розмір застави та долучити до матеріалів справи протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та протокол за результатами проведення візуального спостереження. Також звернув увагу на те, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Захисник в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Також вказав, що підозрюваний хворий на ВІЛ та гепатит "Ц".

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав свого захисника та вказав, що він дійсно хворий на ВІЛ та гепатит "Ц" та потребує ліків. Також зазначив, що його місячний дохід становив 5-6 тисяч, який він отримує різними підробітками. Саме через пропозицію заробітку погодився допомогти іншим підозрюваним в завантажені автомобіля, однак не був обізнаний про незаконність цього. Вважає, що будь-яких протиправних дій не вчиняв.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №0000438 від 22.08.2023 року за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 292 КК України.

Так, 16.10.2023 року о 02 год. 25 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

Виходячи з наведених вище обставин 16.10.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 292 КК України.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 292 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом обшуку від 16.10.2023, протоколом огляду місця події від 16.10.2023 року, протоколами за результатами проведення візуального спостереження від 09.10.2023 року та 17.10.2023 року, протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 09.10.2023 року, та 17.10.2023 року та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На даній стадії кримінального провадження вказаних доказів є достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Крім того, прокурор у судовому засіданні вказав на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; можливість незаконно знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років та враховує доводи прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Таким чином, органом досудового розслідування доведено, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Отже слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та наявні достатні правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (абз. 2 ч.5 ст.182 КПК України).

Вирішуючи питання про розмір застави, слідчий суддя враховує обставини кримінального провадження вважає, що застава у визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмірах здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, і повинна бути призначена в розмірах, що не перевищує межу, визначену п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Таким чином, враховуючи матеріальне становище підозрюваного, можливість внесення застави іншими особами, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, наявні ризики, а також те, що підозрюваний хворіє, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження виникає необхідність одночасного покладання на підозрюваного передбачених у ч.5 ст. 194 КПК України, обов`язків для забезпечення процесуальних вимог слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Також слідчий суддя бере до уваги повідомлені захисником та підозрюваним обставини щодо хвороби останнього та необхідність отримання медичної допомоги, а тому згідно ст. 209 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати уповноважених осіб Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8», де утримується підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 забезпечити надання йому належної медичної допомоги (лікування).

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.12.2023 року.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 16.10.2023 року з 02 год. 25 хв.

Визначити розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 161040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавець) на депозитний рахунок для внесення застави та у разі внесення якої звільнити підозрюваного з-під варти.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні обов`язки:

1. Прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою.

2. Не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме Житомирська область, м. Звягель без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або роботи.

4. Здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5. Утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні за №0000438, з приводу обставин вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення.

Строк дії ухвали та обов`язків встановити до 13.12.2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у встановленому розмірі оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на депозитний рахунок, повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі або установі, де підозрюваний утримуватиметься під вартою.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшу слідчу СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 206 КПК України зобов`язати уповноважених осіб Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8», де утримується підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 забезпечити надання йому належної медичної допомоги (лікування).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1