печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

22.12.2023 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001565.

Слідчий або прокурор у судове засідання не з`явились, прокурор направив заяву про розгляд клопотання без його участі та задоволення клопотання.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

Офісом Генерального прокуратура здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001565 від 07.11.2022 за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

Колишній заступник директора з комерційної діяльності ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , увійшовши у злочинну змову з посадовими особами ПрАТ «Київський електровагоноремонтний завод» (далі - ПрАТ «КЕВРЗ»), ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (далі - ПрАТ «ДТРЗ») та ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» (далі - ПрАТ «ЛЛРЗ»), запровадив протиправний механізм привласнення коштів зазначених державних підприємств, 100% акцій яких належить АТ «Укрзалізниця», в особливо великих розмірах.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 2021 року, ОСОБА_4 залучив до протиправної діяльності директора ПрАТ «КЕВРЗ» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , співробітника відділу з тендерної та договірної роботи ПрАТ «КЕВРЗ» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заступника начальника збирального цеху ПрАТ «ДТРЗ» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також комерційного директора ПрАТ «ЛЛРЗ» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які сприяють підконтрольним ОСОБА_4 та його оточенню суб`єктам підприємницької діяльності - ПП «Альфапроммет» (), ТОВ «Алімет» (), ТОВ «Метал інвест буд» () в отримані державних замовлень під час закупівлі товарно-матеріальних цінностей (металевих труб, металопрокату, профілів для бандажних кілець, шестернів ГМР та ТЕД, колодок чавунних, зубчастих коліс та ін.), завищуючи при цьому очікувану вартість таких предметів близько на 20-30% від їх ринкової вартості.

Крім того, із метою створення видимості законності та добросовісної конкуренції під час процедур закупівель, ОСОБА_4 залучив до протиправної діяльності директора та бенефіціарного власника ТОВ «Укрконтінентсталь» () ОСОБА_9 , службових осіб ТОВ «Сота Україна» (), зокрема ОСОБА_10 , а також фактичних власників ТОВ «Іст Лоуд Груп» () ОСОБА_11 і ОСОБА_12 спільно із якими почав систематично вчиняти антиконкурентні узгоджені дії під час проведення торгів щодо закупівлі ПрАТ «КЕВРЗ», ПрАТ «ДТРЗ» та ПрАТ «ЛЛРЗ» товарно-матеріальних цінностей.

Суть вказаного протиправного механізму полягає у тому, що ПрАТ «КЕВРЗ», ПрАТ «ДТРЗ» та ПрАТ «ЛЛРЗ» мають можливість здійснювати закупівлю комплектуючих за спрощеною процедурою, в обхід електронної платформи «Prozorro».

Так, у разі виникнення потреби в забезпечені комплектуючими різної номенклатури, згадані вище посадові особи ПрАТ «КЕВРЗ», ПрАТ «ДТРЗ» та ПрАТ «ЛЛРЗ» отримують комерційні пропозиції потенційних учасників закупівлі, в тому числі від ПП «Альфапроммет» (), ТОВ «Алімет» (), ТОВ «Метал інвест буд» (), ТОВ «Іст Лоуд Груп» (), ТОВ «Укрконтінентсталь» (), ТОВ «Сота Україна» після чого формують техніко-економічне обґрунтування такої закупівлі з відомостями, що документально не підтверджується, таким чином створюють умови задоволення корисливих інтересів зазначених підприємств.

Після цього, вказані посадові особи, діючи за погодженням із ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 вираховують очікувану вартість предметів закупівлі на суму, що на 20-30 % перевищує середньоринкову вартість на аналогічні товари, а різниця визначається співучасниками як майбутній орієнтовний розмір предмета заволодіння.

Після формування «необхідної» очікуваної вартості, посадові особи ПрАТ «КЕВРЗ», ПрАТ «ДТРЗ» та ПрАТ «ЛЛРЗ» здійснюють оприлюднення оголошення про проведення спрощеної закупівлі відповідних комплектуючих та проводять торги у формі електронного аукціону, де переможцем визначають підприємство підконтрольне ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 як єдиного учасника торгів або ж організовують подання штучної пропозиції іншого товариства для створення документальної видимості конкурентної боротьби.

У подальшому, після оголошення переможця торгів, здійснюється укладання із ним відповідних договорів на постачання товарно-матеріальних цінностей (металевих труб, металопрокату, профілів для бандажних кілець, шестернів ГМР та ТЕД, колодок чавунних, зубчастих коліс та ін.) із завищеною їх вартістю.

Таким чином, у період з 2022 по 2023 роки ПрАТ «КЕВРЗ», ПрАТ «ДТРЗ» та ПрАТ «ЛЛРЗ» здійснили закупівлю у підконтрольних ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 суб`єктів господарської діяльності комплектуючих до вагонів та локомотивів на загальну суму понад 200 млн грн.

Після цього, з метою легалізації коштів отриманих від протиправної діяльності, вказані вище особи, на підставі підроблених документів фінансово-господарської діяльності, здійснює перерахування коштів отриманих від зазначених вище замовників на рахунки суб`єктів підприємницької діяльності з ознаками фіктивності, після чого проводить їх обготівкування та розподіл між всіма учасниками протиправного механізму.

За результатами проведених слідчих дій, в тому числі НСРД, оглядів, а також виконання доручень слідчого оперативними співробітниками ДЗНД Служби безпеки України, встановлено, що до вказаних кримінальних правопорушень причетний комерційний директор ПрАТ «КЕВРЗ» ОСОБА_5 ,

28.09.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_13 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де, між іншим, виявлено та вилучено грошові кошти 100 доларів США, 8600 євро, 1286900 грн., що належать останньому.

28.09.2023 на підставі постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_14 зазначені грошові кошти визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні оскільки вони могли бути набуті кримінально протиправним шляхом внаслідок вчинення вищевказаних злочинів.

Крім того, під час досудового розслідування у даному провадженні у ході проведення НСРД в порядку ст. 263 КПК України відносно працівника тендерного відділу ПрАТ «КЕВРЗ» ОСОБА_6 , а також огляду його мобільного телефону встановлено, що останній вів розмови із учасниками проведення торгів на постачання товарно-матеріальних цінностей до вищевказаного підприємства, де обговорював визначення порядку проведення торгів та їх майбутнього переможця, а також вартість на товари із майбутньої поставки. При цьому, зафіксовано факти обговорення ОСОБА_6 закладання у розмір вартості на майбутні поставки і суми неправомірної вигоди для працівників ПрАТ «КЕВРЗ», які останнім повинні були узгоджуватись із заступником генерального директора із комерційних питань ПрАТ «КЕВРЗ» ОСОБА_5 .

Також, за результатами проведення огляду мобільного телефону ОСОБА_6 зафіксовано факти перерахування переможцями торгів грошових коштів на як його карткові рахунки так і рахунки інших працівників ПрАТ «КЕВРЗ».

Враховуючи вищевикладене, на даний момент є достатні підстави вважати, що до зазначеної протиправної діяльності причетний заступник генерального директора із комерційних питань ПрАТ «КЕВРЗ» ОСОБА_5 .

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У даному випадку, підставою застосування арешту майна - є заборона для осіб у володінні яких воно знаходиться віджувати, користуватись та видозмінювати майно.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речового доказу.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, що арешт може бути накладено у встановленому Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи викладене, в зв`язку з метою забезпечення збереження вищевказаного майна як речових доказів, або ненастання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти у загальній сумі 100 доларів США, 8600 євро, 1286900 грн., які належить ОСОБА_5 , заборонивши до завершення досудового розслідування та судового розгляду користуватися та розпоряджатися вказаним майном у будь-який спосіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1