Єдиний унікальний номер 317/7363/23
Провадження № 1-в/317/3/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

представника органу виконання покарань ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котляревське Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.02.2014 за п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення. Клопотання вмотивовано тим, що засуджений з початку строку відбування покарання працює в їдальні різноробочим, має 17 заохочень. З 06.10.2014 відбував покарання в Державній установі «Жовтоводська виправна колонія № 26», де працював прибиральником.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав клопотання, просив його задовольнити. Зазначив, що кається у вчиненому з часу прибуття до колонії. У суді визнавав себе винним частково, не визнавав лише, що душив потерпілу. В іншій частині визнавав себе винним.

Захисник засудженого, адвокат ОСОБА_7 , підтримав клопотання засудженого, просив задовольнити.

Представник органу виконання покарань ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання засудженого. Зазначив, що ОСОБА_6 не визнає своєї вини. В Біленьківській виправній колонії він отримав лише одне заохочення. Працює у їдальні різноробочим.

У судовому засіданні 25.01.2024 прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Вислухавши пояснення засудженого, думку захисника, представника органу виконання покарань, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_6 відбув.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно наданої суду характеристики від 27.12.2023, затвердженої начальником Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99), засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01.03.2013. За період тримання у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» порушень режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 06.10.2014 відбував покарання в Державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№ 26)». Під час відбування покарання у даній установі допустив одне порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, стягнення погашене в законному порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці 16 разів заохочувався правами начальника установи.

З 08.12.2020 відбуває покарання в Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», порушень режиму відбування покарання не допускає, стягнень не має. За сумлінну поведінку та стимулювання до праці 1 раз заохочувався правами начальника установи. На виробництві установи не працює і намірів не виявляє. Працює на добровільній безоплатній основі в їдальні для засуджених різноробочим, до праці ставлення посереднє. В життєдіяльності відділення участі не приймає. Ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи посереднє. Ініціативи до виконання робіт із благоустрою установи не проявляє. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Підтримує стосунки із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості, дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, але недостатньо. Участі у програмах диференційованого виховного впливу та у секціях самодіяльної організації не приймає, бажання не виявляє. На заходи індивідуально-виховного характеру реагує посередньо, бібліотеку не відвідує. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, отримує від них посилки. У відношенні до засуджених не конфліктний. Злочин скоїв у стані алкогольного сп`яніння, свою вину у крадіжці визнає частково, а у скоєнні вбивства не визнає та не розкаюється. На профілактичному обліку не перебуває. За вироком суду має позов на суму 202171,00 грн., який не відшкодований. В установі відсутні виконавчі листи на стягнення позову. Власної ініціативи для відшкодування збитків не виявляє.

Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 , із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI), засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не може бути представлений до заміни покарання у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки набрав менше 64 балів, а саме 52 бали.

Суд погоджується із таким висновком, вважає передчасним застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення, оскільки він не довів свого виправлення, як того вимагає ст. 81 КК України з огляду на наступне.

Наявна у справі характеристика є посередньою, вказує на посереднє ставлення до праці, відсутність намірів працювати на виробництві установи, незважаючи на наявність значної невідшкодованої шкоди за вироком суду.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення від 27.12.2023 засуджений ОСОБА_6 має 17 заохочень та 1 стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку.

Суд враховує, що 16 з 17 заохочень отримані засудженим у Державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№ 26)». Єдине заохочення, отримане засудженим ОСОБА_6 у Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», датоване 30.12.2021. З того часу, тобто протягом більш ніж двох років, засуджений не отримав жодного заохочення.

Як встановлено судом, не всі характеристики, які містяться в особовій справі засудженого, є позитивними. За змістом наявних в особовій справі характеристик від 20.07.2021, 27.10.2022 та 22.11.2023, наданих адміністрацією Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», за період відбування покарання у даній установі засуджений характеризувався посередньо. На виробництві установи не працював і намірів не виявляв. До праці ставлення посереднє. В життєдіяльності відділення участі не приймає. Ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи посереднє. Ініціативи до виконання робіт із благоустрою установи не проявляє. Підтримує стосунки із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості. Виконує роботи із самообслуговування, але недостатньо. Участі у програмах диференційованого виховного впливу та у секціях самодіяльної організації не приймає, бажання не виявляє. На заходи індивідуально-виховного характеру реагує посередньо.

Згідно довідки Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», на виробництві колонії засуджений не працював. Він не приймає участі в організації виховних заходів, в реалізації програм диференційованого виховного впливу, роботі самодіяльних організацій.

Суд зауважує, що сама по собі наявність певної кількості заохочень не є підставою для умовно-дострокового звільнення та має оцінюватись у сукупності з іншими обставинами.

Досліджені у судовому засіданні матеріали щодо засудженого ОСОБА_6 вказують на те, що він не у повній мірі виконує обов`язки, визначені КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною. На фоні вищевикладених обставин, сумнівними та передчасними виглядають твердження засудженого та його захисника про те, що засуджений заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Суд вважає, що необхідні корективи як у поведінку засудженого, так і у його соціально-психологічні властивості у достатній мірі ще не внесені, готовності до самокерованої правослухняної поведінки на теперішній час суд не вбачає.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1