ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 636/5679/23 Номер провадження 1-кп/636/1133/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні в судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження № 0000046 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садовод Великобурлуцького району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 111-1 КК України за встановлених досудовим розслідуванням обставин:

ОСОБА_3 , з середини березня 2022 року, але не раніше 20 березня 2022 року, та до моменту звільнення с. Садовод Куп?янського району Харківської області Збройними Силами України, а саме 11 вересня 2022 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на території тимчасово окупованого с. Садовод Куп`янського району Харківської області, з мотивів ідеологічно-політичних уподобань щодо підтримки російської федерації у проведенні війни з Україною, публічно заперечував здійснення російською федерацією збройної агресії проти України під час спілкування із місцевими мешканцями с. Садовод Куп`янського району Харківської області, публічно виправдовував дії держави- агресора, та публічно закликав до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України, висловлювавшись таким чином «України тут вже немає та більше ніколи не буде, росія тут назавжди».

Наведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України. ОСОБА_3 згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодна з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні, без його виклику та без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України повністю доведена.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 111-1 КК України, а саме: публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та/або дій держави-агресора рф та її збройних формувань.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_3 суд враховує її щире каяття та визнає цю обставину, відповідно до ст. 66 КК України, такою, що пом`якшує її покарання. Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення вперше.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, віднесеного законодавством до кримінального проступку, особу винної та обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, її відношення до скоєного кримінального проступку та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 111-1 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Суд приймає до уваги правову позицію, сформульовану у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 344/16025/18, а саме, рішення суду про позбавлення права займатись певною діяльністю має бути чітко і ясно сформульовано в резолютивній частині вироку для того, щоб не виникало жодних сумнівів під час його виконання. Якщо в санкції статті Особливої частини КК визначено характер посади або вид (рід) діяльності, то формулювання покарання у вироку має точно відповідати змісту цієї санкції. Якщо ж покарання у санкції зазначене в загальній формі (наведене у формулюванні, що використовується у ст. 55 КК), суд повинен конкретизувати правову заборону і точно зазначити (описати, окреслити) у вироку характер та коло тих посад або вид (рід) тієї діяльності, права обіймати які чи займатися якою він позбавляє засудженого. Покарання має формулюватися таким чином, щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатись забороненою діяльністю в будь-якій галузі або займатись такою діяльністю, які за змістом (характером) і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, в межах санкції відповідної частини статті.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним, справедливим і цілком достатнім для виправлення винної і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у вказаному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, та призначити покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1