У Х В А Л А

27 жовтня 2023 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001804, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

про арешт тимчасово вилученого майна,

УСТАНОВИВ:

До слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме транспортний засіб марки «YAMAHA», без д.н.з, номер кузова НОМЕР_1 та талон моторолеру код № НОМЕР_2 для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі та відчуження.

Клопотання мотивує тим, що сектором дізнання Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001804, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що надійшло повідомлення від працівників патрульноі? поліціі? про те, що 23.10.2023 приблизно о 23:50 год., в ході патрулювання по вул. Героі?в Чонобиля 5/2 в м. Біла Церква неподалік магазину "АТБ" було зупинено моторолер YAMAHA під керуванням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та в подальшому при візуальному огляді моторолера було виявлено, що номер рами не збігається з номером вказаним в талоні, а також має пошкодження.

24.10.2023 в ході огляду земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 поруч з магазином «АТБ» було виявлено моторолер марки YAMAHA», без д.н.з, номер кузова НОМЕР_1 , який не збігається з номером вказаним в талоні, а також має пошкодження. На моторолеру знаходяться талон в якому зазначено власника ОСОБА_5 та код талону № НОМЕР_2 .

Вказаний моторолер марки «YAMAHA» без д.н.з, номер кузова НОМЕР_1 вилучено до штраф майданчику ФОП « ОСОБА_6 », що розташована за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Шкарівська сільська рада, кадастровий номер :01:029:0134, талон моторолеру код № НОМЕР_2 вилучено та поміщено до паперового конверту.

ОСОБА_4 , з даного приводу пояснив, що він користується моторолером марки «YAMAHA», без д.н.з , номер кузова НОМЕР_1 , який він придбав пів року назад в Обухівському районі у особи на ім`я ОСОБА_7 разом із талоном. 24.10.2023 близько 23 год. 50 хв., його зупинили працівники поліції, при перевірці документів та номера кузова повідомили гр. ОСОБА_4 , що він має ознаки підробки.

ОСОБА_8 , батько ОСОБА_4 , повідомив, що близько пів року назад, разом із своїм сином ОСОБА_4 , в Обухівському районі придбали моторолер марки «YAMAHA», без д.н.з, номер кузова НОМЕР_1 , при його покупці із документів їм надали лише талон код № НОМЕР_2 . 24.10.2023 близько 23 год. 55 хв., до останнього зателефонував ОСОБА_4 , та повідомив, що його зупинили працівники поліції, при перевірці документів та номера кузова повідомили, що він має ознаки підробки, після чого ОСОБА_8 , приїздив на місце події.

24.10.2023 моторолер марки «YAMAHA», без д.н.з, номер кузова НОМЕР_1 та талон моторолеру код № НОМЕР_2 було визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40? КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Згідно із ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

У даному випадку на моторолер марки «YAMAHA», без д.н.з, номер кузова НОМЕР_1 , поміщено до штраф майданчику ФОП « ОСОБА_6 », що розташована за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Шкарівська сільська рада, кадастровий номер :01:029:0134, талон моторолеру код № НОМЕР_2 вилучено та поміщено до паперового конверту, а тому необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, передачі, знищення та відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно в подальшому в ході досудового розслідування провести ряд експертиз.

У даному випадку вказане майно є об`єктом кримінально-протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, так як існують обставини, які свідчать про те, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вилучене майно має важливе доказове значення для кримінального провадження, а саме є предметами кримінального правопорушення, виникла потреба у подальшому їх дослідженні та оцінці.

Вилучене майно потребує детального дослідження в тому числі і при проведенні експертиз, отримані дані від яких, можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання та просила накласти арешт на вилучене майно шляхом заборони користування та розпорядження ним, оскільки у даній категорії справ проведення експертизи є обов`язковим. Додатково пояснила, що вилучення відбулося під час огляду місця події, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України. Згідно вимог п. 2.13 Правил дорожнього руху мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Відносяться до механічних транспортних засобів.

В судовому засіданні неповнолітній користувач майна ОСОБА_4 не виявив бажання надавати пояснення.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_8 пояснив, що є протокол огляду, але немає протоколу вилучення майна по правочину. Заявив клопотання про визнання недійсним та скасування протоколу огляду складеного 24.10.2023 старшим слідчим Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, оскільки складений він із порушенням чинного законодавства. У ньому не вказано на підставі якої статті вилучено та якого юридичного документу, порушено п. 4 постанови КМУ від 14.11.2018 за № 989, не вказано повної адреси штраф майданчика, реєстраційного номера евакуатора, ПІБ водія і номера телефона, чим грубо порушено його права, передбачені ст. 58 Конституції України, ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», п. 27 Віденської конвенції Про дорожній рух від 08.11.1968, якою дані транспортні засоби віднесені до категорії велосипедів. Просить прийняти рішення про негайне повернення скутера як незаконно вилученого.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання доходить висновку про таке.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних (ч. 1 ст. 237 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що Білоцерківським РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001804, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

24.10.2023 під час огляду у період часу з 02:00 год по 02:29 год дізнавачем СД Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області було проведено огляд земельної ділянки розміром 3х3, що розташована на парковці біля магазину АТБ за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Г. Чорнобиля, 5/2. На земельній ділянці виявлено мопед чорно-білого кольору без д.н.з. з номером рами перші літери не читабельні НОМЕР_3 , пробіг 4430 км, номер двигуна НОМЕР_4 . Даний мопед «YAMAHA», 49.9 см3 ( ОСОБА_5 ). Мопед вилучено за допомогою евакуатора до штраф майданчику ФОП « ОСОБА_6 №, ділянка № :01:029:0134. Також вилучено талон до код № НОМЕР_2 , який поміщено до паперового конверту.

Постановами дізнавача від 24.10.2023 вилучені речі були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

У відповідності до п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно, що підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, або ж набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, або є предметом кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна, може здійснюватись під час обшуку, огляду.

За викладеного, вилучені під час огляду моторолер та талон до нього набули статусу тимчасово вилученого майна.

У такому випадку клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (частина 5 статті 171 КК).

Таким чином КПК зобов`язує слідчого, прокурора після обшуку одразу звернутися до суду з клопотанням про накладення арешту, що забезпечує власника чи іншого володільця майна, набутого законно та добросовісно, додатковими гарантіями перевірки правомірності володіння органами досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів у порядку статті 172 КПК.

У подальшому, 25.10.2023, тобто у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України - не пізніше наступного робочого дня після вилучення, прокурор Білоцерківської окружної прокуратури звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. (ч. 2 ст. 132 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Таким чином, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вилучені 07.09.2023 під час обшуку автомобілі містять ознаки речового доказу, передбачені ст. 98 КПК України, а саме містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду від 24.10.2023 є збереження речових доказів з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, відчуження майна. Підставою для арешту майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, а також необхідність проведення судових експертиз.

Відповідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, втручання у власність (користування) юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критерії в правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора, адже арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, у зв`язку з чим слід накласти арешт на речові докази, а саме вилучений транспортний засіб моторолер та талон до нього, шляхом накладення заборони користування та розпорядження ними, з метою забезпечення кримінального провадження та необхідності проведення судових експертиз для встановлення об`єктивної істини у справі.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не надано та слідчим суддею не встановлено.

Натомість, незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, зокрема до приховування майна шляхом неодноразового відчуження на користь третіх осіб.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати тимчасово вилучене під час обшуку майно є доказом в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним, пропорційним і співмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету, а також не призведе до надмірного тягаря для власника. На цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів та на даному етапі кримінального провадження не порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає завданням кримінального провадження.

Таким чином, клопотання прокурора клопотання слід задовольнити.

Слідчий суддя відхиляє доводи законного представника володільця майна з приводу порушення слідчим вимог п. 4 постанови КМУ № 989 від 14.11.2018, якою затверджено «Зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1102 «Про затвердження порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання», оскільки останньою врегульовано питання затримання транспортних засобів відповідно до ст. 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тоді як у даній справі вилучення транспортного засобу відбулося на підставі ч. 2 ст. 168 КПК України, у зв`язку із підозрою щодо вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до Примітки до ст. 286 КК України під транспортними засобами в цій статті та статтях 286-1, 287, 289 і 290 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби.

За вимогами п. 1.10 Правил дорожнього руху України транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт; механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбус та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Пунктом 2.13 Правил дорожнього руху визначено, що мопеди, моторолери, скутери та інші транспортні засоби відносяться до певної категорії. Так, до категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Отже, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, є транспортним засобом. З огляду на викладене, доводи законного представника про те, що моторолер не являється транспортним засобом є необгрунтованими.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 98, 100,167, 170-173, 175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001804, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України про арешт тимчасово вилученого майна.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, шляхом тимчасового позбавлення прав власника та користувача на відчуження, розпорядження та користування ним, а саме:- транспортний засіб моторолер марки «JAMAHA» без державного номерного знаку, із номером кузова НОМЕР_1 , який поміщений на штраф майданчик ФОП « ОСОБА_6 », що розташований за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Шкарівська сільська рада, кадастровий номер :01:029:0134 та талон на моторолер (код № НОМЕР_2 ), який зберігається при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 30.10.2023 о 10:20 год.

Слідчий суддя Тетяна КЛЕПА