Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року Справа № 608/3038/23

Номер провадження1-кс/608/1363/2023

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання старшого слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № № 0000734 від 04.12.2023 року.

В ході проведення досудового розслідування з`ясовано, що згідно з вимогами п. 1 додатку № 1 до Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна» зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що можуть бути придбані громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси не може перебувати у власності громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Цивільного Кодексу України, види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюються законом. Частина 1 статті 263 Кримінального кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Враховуючи те, що спеціального закону, який регулює порядок придбання, зберігання та носіння зброї, вибухових припасів та вибухових речовин немає, дозвіл на володіння об`єктами, які обмежені в цивільному обороті, на законних підставах, фізичним особам-загального статусу, виданий бути не може.

Разом з тим, ОСОБА_6 , у порушення вимог вказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням з бойовими припасами та вибуховими пристроями, вчинив його незаконне придбання та зберігання за невстановлених слідством обставин.

Так, 04.12.2023 працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , був встановлений факт незаконного зберігання, без передбаченого законом дозволу ОСОБА_6 вибухових пристроїв, а саме двох корпусів оборонних осколкових ручних гранат Ф-1, 25 (двадцять п`ять) бойових припасів, а саме набоїв МДЗ, калібру 12,7 мм, та один вибуховий пристрій, а саме головковий підривач до артилерійських снарядів ДТМ-75.

Відомості про дане кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, 04.12.2023 року було внесено в ЄРДР №0000734.

04 грудня 2023 року о 19.20 год. працівниками поліції Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_6 .

05 грудня 2023 року ОСОБА_6 оголошено підозру у вчиненні останнім вказаного вище кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто в незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13.11.2007) зазначено, що за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 п.175 зазначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Під час досудового розслідування зібрано ряд доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 , у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення. Ці докази містяться в матеріалах даного кримінального провадження

За таких обставин оголошення підозри ОСОБА_6 та обрання запобіжного заходу щодо нього не суперечать нормам Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та нормам КПК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 офіційно ніде не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх осіб чи осіб похилого віку не має, а отже у останнього відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку із чим в нього відсутні перешкоди для того, щоб змінити своє місце проживання і виїхати за межі м. Харків. ОСОБА_6 вчинив умисні злочини, за які законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3-х до 7-ми років, а тому спокуса ухилитися від слідства та суду у ОСОБА_6 є великою і, як вказано вище, немає вагомих перешкод для того, щоб піддатися цій спокусі, а це є ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 офіційно ніде не працює, законних джерел доходу не має та неодноразово здійснював незаконний придбання, зберігання та збут вибухових речовин та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України. Вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_6 схильний до вчинення даних злочинів і може продовжити злочинну діяльність, а це є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також під час досудового розслідування проводяться заходи, щодо встановлення місця знаходження інших пристроїв та речовин, що в свою чергу являються предметом вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме вибухові речовини та бойові припаси, які ОСОБА_6 приховав чи передав іншій особі, що дає підставу вважати що ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а це ризик передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України

Як зазначено у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

У зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та встановлених достатніми доказами ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є підстави обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід.

Слідчий вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вище вказаним ризикам.

Крім того, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і у випадку доведення його вини у скоєнні даного кримінального правопорушення існує велика імовірність призначення найсуворішого виду кримінального покарання у вигляді позбавлення волі, а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний, з метою уникнення відповідальності за скоєне, буде намагатися переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Обрання менш суворих запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, в тому числі і домашнього арешту, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 ..

ОСОБА_6 , в міру тяжкості покарання, яке йому загрожує(позбавлення волі від 3-х до 7-ми років), віку (не є особою похилого віку), способу життя, майнового стану, відсутності місця роботи не зможе дотриматись належної процесуальної поведінки у випадку обрання щодо нього менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, а тому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , старший слідчий СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили його задовольнити з мотивів, наведених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_6 , його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували щодо задоволення клопотання старшого слідчого. Просили, суд застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічні години доби за місцем проживання ОСОБА_6 . Адвокат ОСОБА_7 , зокрема, зазначив, що клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 не є належно обґрунтованим. Також вважає, що зазначені в клопотанні ризики нічим не підтверджені, так як ОСОБА_6 має постійне місце проживання, допомагає цивільній дружині здійснювати догляд за іі сином інвалідом, що дає можливість застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Слідча суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 12 вищезазначеного Кодексу під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, в сфері кримінального судочинства ризиком розуміється конкретний прояв протидії кримінальному провадженню, що дає підстави застосувати до підозрюваного певний запобіжний захід.

Згідно ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення.

При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідча суддя виходить не з точки зору доведеності вини підозрюваного, а з точки зору їх допустимості і приходить до висновку, що підозрювана особа могла вчинити злочин за викладених обставин.

Отже, слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, так як ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється в незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тому є підстави вважати, що він і надалі може вчиняти нові злочини, а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для підозрюваного.

Водночас, стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, на які старший слідчий посилається в клопотанні, а саме: ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати, спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З цього приводу слід зазначити, що системний аналіз положень глави 18 Кримінального процесуального кодексу України в поєднанні з практикою Європейського суду з прав людини вказують на те, що не достатність доказів про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 вищезазначеного Кодексу можуть свідчити такі дані, як придбання проїзних документів, зняття з різного роду реєстраційних обліків, раптове звільнення з роботи, розпродаж майна, застосування примусового приводу до слідчого тощо, однак, у даному випадку, таких обставин, або інших, які б вказували на намір підозрюваного переховуватися від слідства, у ході судового розгляду слідчою суддею не встановлено. ОСОБА_6 має постійне місце проживання, цивільну дружину, є військовослужбовцем, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

До підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід в даному кримінальному провадженні раніше не обирався, а тому з урахуванням таких обставин та доведеного старшим слідчим ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, слід визнати, що під час розгляду клопотання не було доведено те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та спробам останнього переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, потерпілих, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В цьому випадку слід вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби з покладенням обов`язків, визначених ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України з метою уникнення можливості вчинення дій, визначених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 8, 177, 178, 181, 184, 192-194, 196, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, безробітного, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання в АДРЕСА_1 в нічну пору доби з 21 год вечора до 07 години ранку.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду та не відлучатися з АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали до 17 год. 00 хв. 02 лютого 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до вимог ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для негайного виконання у відділення поліції №2-3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області і негайної постановки на облік підозрюваного ОСОБА_6 про що необхідно повідомити старшого слідчого.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_6 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча судді: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Ухвали набрала законної сили "____"______________202___року.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000734 від 04.12.2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано 05 грудня 2023 року

Секретар: