Справа № 732/348/23
Номер провадження 1-кп/749/50/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року м.Сновськ

Колегія суддів Щорського районного суду Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_4 та ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0006016 від 25 грудня 2022 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бобровиця Чернігівської області, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

представник потерпілої ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.03.2022 № 55 солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_6 призначено номером обслуги гранатометного відділення протитанкового взводу механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

24.12.2022 року приблизно о 21 годині 30 хв, ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 на ґрунті особистих неприязних відносин до громадянина ОСОБА_11 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_11 , помилково сприйняв ОСОБА_12 , який у цей час виходив слідом за ОСОБА_6 перед ОСОБА_11 , здійснив один постріл з автомату АК-74 № НОМЕР_2 в ділянку тулуба ОСОБА_12 , помилково сприйнятого за ОСОБА_11 , чим спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді наскрізного одиночного вогнепального поранення тулуба з ушкодженням м`яких тканин, печінки, правої легені та правого ребра, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1583 від 13.03.2023 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_12 .

Смерть ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в приміщенні будинку АДРЕСА_2 внаслідок масивної крововтрати, що є безпосереднім наслідком отриманого ним наскрізного одиночного вогнепального поранення тулуба з ушкодженням м`яких тканин, печінки, правої легені та правого ребра.

Таким чином, ОСОБА_6 визнається винним у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, чим вчинивкримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у інкримінованому йому злочині за ч. 1 ст. 115 КК України не визнав, з відповідною кваліфікацією не погодився, вважає, що стався нещасний випадок, вбивство з необережності, а не навмисне вбивство. Потерпілий ОСОБА_13 був його побратимом і другом, у них завжди були дружні стосунки. З 2014 року ОСОБА_14 приймав участь у антитерористичних операціях по захисту суверенітету України, добровольцем пішов до лав ЗСУ. Отримав поранення і контузію, неодноразово нагороджувався командуванням. Приймав участь у боях по обороні м.Чернігова. Після цього був зарахований до військової частини НОМЕР_1 та разом з ОСОБА_15 і ОСОБА_16 ніс службу в с.Слобода Чернігівського району Чернігівської області по охороні переправи. ОСОБА_15 був як старший групи. Несли службу постійно з зарядженою зброєю, бо на територію часто проникали групи ДРГ. 24 грудня 2022 року вранці з 8 год до 10 год вони з ОСОБА_16 перевірили об`єкт і повернулися до хати, де мешкали. У ОСОБА_15 був "похмільний синдром", на столі стояла горілка і пиво. ОСОБА_15 з ОСОБА_16 випили горілки, а обвинувачений - пиво. Потім ОСОБА_15 готував сніданок, вони несли службу, випивали і ввечері стали готувати вечерю. Коли стемніло надворі ОСОБА_15 відправив обвинуваченого перевірити ввірений об`єкт. Вдягнувши військову амуніцію поверх куртки, бронежилет, розгрузку ( ніж завжди висів збоку), взявши з ліжка автомат у ліву руку ( бо він лівша) і тримаючи його у горизонтальному положенні зі спрямованим дулом назад, а прикладом вперед, вийшов до коридору та, правою рукою перекинувши за шию ремінь і лівою ніби-то підкидуючи автомат, поправив правою рукою ремінь в ділянці шиї. У цей час пролунав постріл. Слива не натискав на спусковий гачок. Він дуже злякався та на підлозі побачив ОСОБА_16 . Він перевірив автомат, але він не був на запобіжнику. Тоді він поставив його на запобіжник. Скоріше всього, автомат зачепився за військову амуніцію або за одяг. Ніж був у чохлі та був зафіксований на жорсткому підвісі ременя і гачок автомата міг вільно зачепитися за елемент ножа - гарду, тоді і відбувся постріл. Після чого ОСОБА_14 зателефонував командуванню і на місце відразу приїхав командир ОСОБА_17 , який ударив його прикладом по голові, він втратив свідомість і прийшов до тями в хаті без військової амуніції в одній формі.

Під час додаткового допиту обвинуваченого останній пояснив, що не знає, за що саме зачепився спусковий гачок автомата. На його думку, це могли бути: ніж, застібки на бронежилеті, припустив, що міг зачепити пальцем. У ОСОБА_18 він стріляти не хотів та не наводив автомат на нього, та не натискав на курок, та не мав такого на думці. Що ОСОБА_16 знаходиться ззаду обвинувачений не бачив. Обвинувачений намагався допомогти ОСОБА_16 , телефонував командиру, не тікав. Після того, як відбувся постріл, він зняв амуніцію, штик-ніж, автомат поклав на ліжко. Ніж він зняв тому, що коли присідав біля ОСОБА_16 , намагаючись йому допомогти, ніж заважав. ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_11 сказав обвинуваченому збирати речі, бо його заберуть. Обвинувачений склав речі у сумку (речовий мішок). Зазначив, що не пам`ятає, що ОСОБА_19 його обшукував, а де дівся ремінь обвинувачений не знає. З ОСОБА_16 у нього не було конфліктів, вони дружили. З приводу відносин з ОСОБА_11 , обвинувачений пояснив, що, дійсно, між ними були неодноразові побутові конфлікти, які почались ще з попереднього місця несення служби. Зауважив, що ОСОБА_11 важко терпіти, коли той п`яний. Запобіжник зазвичай перебував у запобіжному положенні. Положення запобіжника обвинувачений контролював тактильно (пальцем), за потреби, аби не здійснити постріл в ногу людини, яка іде попереду. На момент виходу з будинку ОСОБА_6 не перевіряв чи перебуває зброя на запобіжнику, чи є патрон у патроннику. Відразу після пострілу він подивився на автомат, побачив, що той не на запобіжнику, поставив на запобіжник, приспустивши ремінь, автомат в цей момент був у діагональному положенні, потім опустив автомат вниз, подивився на ОСОБА_16 , який лежав. ОСОБА_15 запитав що сталося, на що обвинувачений відповів, що не знає. Потім обвинувачений намагався надати допомогу ОСОБА_16 . Допомога полягала у тому, що спочатку думали робити штучне дихання, але коли побачили, що ОСОБА_16 не реагує, ОСОБА_6 сказав, що потрібно викликати швидку. У результаті надання допомоги у обвинуваченого на руках опинилася кров ОСОБА_16 . На запитання суду про те, чому на стадії досудового розслідування під час допиту обвинувачений зазначив, що на момент пострілу він заходив до будинку, а не навпаки, як він показав у судовихзз засіданнях, ОСОБА_6 пояснив, що зробив це за порадою захисника. На запитання суду про те, чому на момент приїзду ОСОБА_17 та ОСОБА_19 не сказав про те, що склав амуніцію у сумку, ОСОБА_6 , зазначив, що його ніхто не питав про це. Не повідомив, що ОСОБА_20 у сумці, бо «і так про це знали». На запитання суду про те, чому раніше під час допиту обвинувачений говорив про те, що ОСОБА_17 вдарив його по голові, а коли отямився, на ньому не було речей, натомість зараз обвинувачений зазначив про те, що він сам зняв амуніцію, ОСОБА_6 відповів, що не думав, що це важливо. За твердженням ОСОБА_14 від проведення слідчого експерименту під час досудового розслідування він відмовився за порадою захисника.

На деякі запитання учасників кримінального провадження згідно статті 63 Конституції України відмовився надавати показання.

Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що її чоловік приблизно один рік проходив службу у лавах ЗСУ. Останній час він ніс службу з ОСОБА_15 та ОСОБА_14 . З військової частини її повідомили що військовослужбовець ОСОБА_14 застрелив чоловіка ОСОБА_16 . У неї під опікою залишилося двоє неповнолітніх дітей. Порушено кримінальне провадження і йде розслідування. ЇЇ не викликали до слідчих органів та не визнали потерпілою у кримінальному провадженні. Випадково дізналася, що досудове розслідування завершено та кримінальне провадження направлено до Городнянського районного суду, де їй повідомили, що справу за підсудністю направили до Щорського районного суду. Потерпіла впевнена, що ОСОБА_14 навмисно застрелив її чоловіка. Автомат не може сам вистрелити, бо для цього обвинуваченому слід зняти з запобіжника і натиснути на гачок. Ці відомості їй відомі з експертизи. Про це сказали і побратими. ЇЇ чоловік був неконфліктною людиною. Просить визначити максимальне покарання. Моральна шкода їй не відшкодована.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_21 пояснив, що він проводив експертизу автомата, який знаходиться у справному стані та придатний для проведення пострілів. Зазначив, що під час проведення експертизи досліджувалася можливість пострілу з автомата без натискання на спусковий гачок внаслідок падіння, різкого підняття, опускання та удару по автомату. У результаті проведених експериментів постріли не відбувалися. Експерт пояснив, що не може повідомити величину зусилля на спусковий гачок, необхідного для здійснення пострілу щодо даного конкретного автомата. Якщо у мисливській зброї ця величина становить від 3 до 3, 5 кг, то у автомата від 800 г до 1, 5 кг. За технічними характеристиками автомата ця величина становить 920 г. Предмет, яким здійснюється натискання на спусковий гачок може бути легшим за 800 г. Щодо можливості натискання на спусковий гачок автомата елементом ножа, за умов, що автомат знаходиться горизонтально, дулом назад, рухається у зворотній бік (назад), експерт зазначив, що це можливо виключно за умови, що ніж закріплений жорстко. Експерт пояснив, що за умови коли обвинувачений тапотерпілий приблизно одного зросту, потерпілий дещо вище, та відстань між ними становить 1, 21 м., не можлива траєкторія польоту кулі, коли постріл здійснюється обвинуваченим із зони в районі поясу, оскільки вхідний отвір у тіло потерпілого, який знаходиться у положенні стоячи, знаходиться на 2 см. вище вихідного. За описаної ситуації (постріл від поясу) рух кулі буде знизу догори. У випадку закидання зброї, рух ствола буде йти знизу до гори, а відтак і траєкторія кулі буде спрямована знизу догори. Експерт зазначив, що за таких самих вихідних умов, коли обвинувачений дещо нижче потерпілого, вхідний отвір на висоті 124 см, вихідний 122 см, можлива траєкторія польоту кулі від плеча обвинуваченого. За умов коли потерпілий буде не стояти прямо, а буде нахилений, автомат перебуває дулом назад, горизонтально, здійснено замах автоматом назад, експертом було продемонстровано необхідний нахил для траєкторії польоту кулі, щоб вхідний отвір був на 2 см вище вихідного, а саме: продемонстрував дуже сильний нахил, приблизно на 90 градусів. Разом з тим, зауважив, що не може сказати точно як сильно низько потрібно нахилитися. Експерт сказав, що при певних умовах, при певних обставинах, при певних погодних умовах це можливо.

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні 12.10.2023 р. пояснив, що станом на 24.12.2022 р. проходив службу у військові частині НОМЕР_1 на посаді стрільця, помічника фельдшера. Потерпілого ОСОБА_12 охарактеризував як спокійного та відповідального. Свідка ОСОБА_11 , охарактеризував як відповідального. Зазначив, що не може нічого поганого про них сказати. Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 зазначив, що не знайомий з ним, лише пару разів бачив його.

Щодо причини поїздки в н. п. Слобода свідок пояснив, що він займає посаду фельдшера, їх медика не було у зв`язку з перебуванням у відпустці. Зателефонував ОСОБА_17 та сказав, що там комусь погано. Приїхавши на місце разом із Добрянським, точну адресу свідок не знає, він побачив ОСОБА_15 , який стояв у дворі з автоматом. На запитання ОСОБА_22 про те, що сталося, ОСОБА_15 відповів: «У нас 200-ий». ОСОБА_22 почав забирати зброю у ОСОБА_15 , а ОСОБА_23 в цей час побіг у хату. Потім Добрянський підбіг і повідомив, що потерпілий не дихає. Синця у ОСОБА_15 на момент приїзду не було. ОСОБА_22 забрав ОСОБА_15 до хати.

Зайшовши в будинок, свідок побачив тіло потерпілого. Обличчя потерпілого не розглядав. Хто потерпілий він знав, оскільки йому сказав ОСОБА_15 . У приміщенні, де знаходилося, тіло було темно. Щоб пройти далі до будинку необхідно було переступити тіло потерпілого. У будинку був безлад.

Надалі ОСОБА_22 забрав зброю ОСОБА_14 , яка була на ліжку, та зброю ОСОБА_16 , яка була біля ліжка. У ОСОБА_15 також був мисливський ніж у чохлі, який був на бронежилеті, який був окремо. ОСОБА_22 визначив, що бронежилет належить саме ОСОБА_15 зі слів ОСОБА_15 , а також з урахуванням того, що ОСОБА_17 , який бронежилети видавав, шукав саме бронежилет ОСОБА_14 . Також свідок показав, що ОСОБА_14 був одягнений у цивільну довгу зимову куртку, мабуть, чорну, яка була розстібнута. Що було під курткою не пам`ятає.

Свідок зазначив, що коли оглядав Сливу з тією метою, аби при ньому не було ніякої зброї, на Сливі був ремінь, у кишені - цигарки. Ножа та чохла при Сливі не було. При цьому, ОСОБА_22 впевнено зазначив, що не міг їх не виявити під час огляду ОСОБА_14 на предмет зброї, який проводив шляхом промацування одягу руками. Також свідок зазначив, що бронежилета у Сливи на той момент не було. ОСОБА_17 намагався відшукати його, але на думку свідка йому це не вдалося, оскільки наступного для ОСОБА_17 питав у них чи не брали вони бронежилет ОСОБА_14 . Тілесних ушкоджень на обличчі або голові ОСОБА_14 свідок не бачив.

Вилучену зброю свідок поклав до багажника автомобіля. Добрянський поїхав до ОСОБА_17 . Слива сидів на ліжку. ОСОБА_15 сидів напроти на стільці. ОСОБА_22 сів між ними, трошки в сторону, та наглядав за ними. ОСОБА_15 та ОСОБА_14 сперечалися про те, хто більше воював. ОСОБА_22 зазначив, що ОСОБА_15 сказав про те, що ОСОБА_14 хотів вбити його, а ОСОБА_14 казав, що хотів вбити ОСОБА_15 , а не ОСОБА_16 , та шкодував з цього приводу. Слива встав і вдарив ОСОБА_15 у щелепу, після чого ОСОБА_22 застосував фізичну силу до ОСОБА_14 , після чого сказав їм, щоб вони виділи і тримали руки на колінах. За показаннями свідка від ОСОБА_14 та ОСОБА_15 відчувався запах перегару, а в приміщенні, тумбочці було багато пива.

Потім приїхали ОСОБА_17 і ОСОБА_23 , зв`язали руки ОСОБА_14 . Приїхало керівництво та поліція.

Крім того, свідок зазначив, що коли він з ОСОБА_24 вийшли курити, побачили на вулиці речовий мішок, в якому зі слів ОСОБА_15 та ОСОБА_17 були речі ОСОБА_14 . Що саме було у тому мішку свідок не знає. Хто виніс речі ОСОБА_14 він також не знає. Однак свідок зазначив, що зі слів ОСОБА_25 збирався на СЗЧ самовільне залишення. Як ОСОБА_14 збирає речі свідок не бачив.

На підтвердження винуватості обвинуваченого, стороною обвинувачення зібрано слідуючі докази:

витяг з ЄРДР від 25.12.2022 року з якого вбачається, що відомості про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України внесені о 00 годині 43 хвилини 59 секунд 25.12.2023 року (а.с.89) т.1;

протокол допиту свідка ОСОБА_11 , що проведений в період з 03 години 32 хвилини 04 годину 30 хвилин 25.12.2022 року (а.с.92-94 т.1);

додатковий протокол допиту свідка ОСОБА_11 , що проведений 14 години 30 хвилини 15 годину 40 хвилин 25.12.2022 року (а.с.95-100 т.1);

протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_11 , що проведений з 16 години 00 хвилин по 17 годину 00 хвилин (а.с.101, 102 т.1);

виписка №1780 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_6 , (а.с.103-104 т.2);

витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.03.2022 року №55 (а.с. 116,121 т.1, а.с.34,46 т.2);

витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.01.2023 року №3 (а.с.122 т.1, а.с.47 т.2);

протокол допиту підозрюваного від 25.12.2022 року, згідно з яким ОСОБА_6 визнає факт вживання алкогольних напоїв ввечері 25.12.2022 року. З протоколу вбачається, що підозрюваний, а зараз обвинувачений, визнає той факт, що постріл відбувся з його автомата в момент коли він заходив до будинку після обходу ввіреного периметру, проте останній не натискав на спусковий гачок. Постріл відбувся випадково. ОСОБА_6 відразу після пострілу почав телефонувати своєму командиру ОСОБА_17 та доповів, що сталося (а.с.126-128 т.1);

повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 25.12.2022 року (а.с.170-172 т.1);

повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення від 17.03.2022 року (а.с.180-183 т.1);

протокол огляду місця події з фото таблицею до нього, з якого вбачається, що у період з 02 години 30 хвилин по 04 годину 30 хвилин 25.12.2022 року слідчим СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_26 в присутності понятих та старшого спеціаліста криміналіста в приміщенні будинку АДРЕСА_2 було проведено огляд місця події, під час якого вилучено предмет, зовні схожий на автомат АК № НОМЕР_3 , предмет, зовні схожий на магазин та 28 предметів, зовні схожих на набої; предмет, зовні схожий на автомат АК № НОМЕР_4 , предмет, зовні схожий на магазин та 29 предметів, зовні схожих на набої; предмет, зовні схожий на автомат АК № НОМЕР_5 , предмет, зовні схожий на магазин та 30 предметів, зовні схожих на набої; військові квитки на ім`я ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 ; предмети, зовні схожі на гільзи у кількості 2 шт.; виріз з поліетиленового пакету зі слідами речовини бурого кольору та тіло ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.188-202 т.1);

протокол огляду трупа від 25.12.2022 року з ілюстративною таблицею до нього, згідно з яким під грудною кліткою з права виявлено наскрізне вогнепальне поранення (а.с.205-209 т.1);

постанова про відібрання біологічних зразків у особи від 25.12.2022 року (а.с.210 т.1);

протокол отримання зразків для експертизи від 25.12.2022 року (а.с.211 т.1);

висновок експерта КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_27 №1583 згідно з яким під час зовнішнього та внутрішнього дослідження трупа Пещерова було виявлено наявність наскрізного ранового каналу. Початок на передній поверхні черевної порожнини. Напрямок спереду до заду, майже горизонтально (незначно зверху-вниз). Довжина 30 сантиметрів. Закінчення на задній поверхні грудної клітки справа. Хід пошарово: підшкірна клітковина та м`язи передньої черевної стінки, вільна черевна порожнина, серповидна зв`язка печінки капсула та тканина печінки, діафрагма, права плевральна порожнина, нижня доля правої легені, пристінкова плевра, 11 ребро, м`які тканини правої задньої поверхні грудної клітки. При судово-медичній експертизі трупу Пещерова було виявлено наскрізне одиночне вогнепальне поранення тулубу з ушкодженням м`яких тканин, печінки, правої легені та правого ребра. Вказане тілесне ушкодження утворилося за рахунок сукупної розривної, забійної пробивної дії травмуючого снарядку (кулі). Вказане ушкодження утворилося за життя, незадовго до настання смерті, можливо у строк та за обставин, вказаних слідчим у описовій частині постанови про призначення даної експертизи, а саме «24.12.2022 року близько 23 годин 00 хвилин військовослужбовець… здійснив один постріл з автомата АКС 5,45 в область грудей ОСОБА_12 ». Описані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Між тілесними ушкодженнями ОСОБА_28 та настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. Смерть ОСОБА_12 спричинила масивна крововтрата, що є безпосереднім наслідком отриманого ним наскрізного одиночного вогнепального поранення тулуба з ушкодженням м`яких тканин, печінки, правої легені та правого ребра. Смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_4 . При судово-токсикологічному дослідженні крові, сечі від трупа громадянина ОСОБА_12 виявлений етанол в концентрації: в крові - 30г/л, в сечі -3.1 г/л, що може відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння. У сечі не виявлено морфін чи кодеїн (а.с.213-220 т.1);

висновок експерта КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_29 , №21 згідно з яким у слідах на куртці (об.№2,3) та на шапці (об.№7,8) громадянина ОСОБА_6 знайдено кров людини, при встановленні групової належності якої за системою АВО виявлено наступне: в об`єктах №3,7,8 виявлені антигени А та В, а в об`єкті №7 ще й ізогемаглютинін анти-В. Таким чином, в даних об`єктах могло мати місце змішання крові осіб з будь-якою комбінацією вказаних антигенів. У такому випадку антиген В, не виключено, міг походити від домішку крові трупа Пещерова (група В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А); в об`єкті №2 виявлений антигени А, який міг походити від особи (осіб) з групою крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В. Даних за походження крові в слідах (об.№2) від трупа ОСОБА_12 не отримано. У слідах на куртці (об.№1) та на штанах (об.№4,5,6) громадянина ОСОБА_6 кров не виявлено (а.с.223-225 т.1);

висновок експерта КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_29 , №12, згідно з яким у слідах на фрагменті поліетилену (об.№1), вилученому в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , знайдено кров людини, при встановленні групової належності якої за системою АВ0 виявлені антигени А і В, які могли походити від особи (осіб ) з групою крові АВ (ІV), або в даному об`єкті могло мати місце змішання крові осіб з будь-якою комбінацією вказаних антигенів. У такому випадку антиген В, не виключено, міг походити від домішку крові трупа Пещерова (група В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А) (а.с.227-228 т.1);

висновок судово-психіатричної експертизи Чернігівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» №47, згідно з яким Слива за своїм психічним станом на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 за своїм психічним станом на теперішній час здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення. ОСОБА_6 за його психічним станом на теперішній час, психіатричне лікування не показано (а.с.230-233 т.1);

висновок судово-психіатричної експертизи Чернігівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» №48, згідно з яким у ОСОБА_6 на теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, тому протиалкогольне лікування йому не показане (а.с.235-238 т.1);

висновок експерта Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_21 № СЕ-19/125-23/ 190-БЛ від 13.01.2023 року, згідно з яким наданий на дослідження автомат є нарізною вогнепальною зброєю - бойовим 5,45-мм автоматом моделі АК-74 № НОМЕР_4 , 1982 року виготовлення, виробництва СРСР. Автомат АК-74 № НОМЕР_4 до стрільби придатний. Надані на дослідження два предмети, зовні схожі на гільзи, є частинами боєприпасів - стріляними гільзами бойових проміжних патронів калібру 5,45 мм. Гільза з маркувальними позначеннями «270 84», що надана на слідження, стріляна з 5,45-мм автомату Калашникова АК-74 № НОМЕР_4 . Здійснити постріл з наданого на дослідження автомату АК-74 № НОМЕР_4 без натискання на спусковий гачок внаслідок падіння автомату на тверду підлогу з висоти 1 метр або при різкому піднятті (опусканні) ствола, або при ударі стволом об тверду поверхню (двері, дверна коробка, тощо ) неможливо (а.с.3-23 т.2);

висновок експерта КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_30 №1-ц, згідно з яким при судово-медичному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластин з рук громадянина ОСОБА_6 , кров та ядрові клітини, що підлягають дослідженню, не знайдено (а.с.49,50 т.3);

виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1780 та довідка КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради №97 від 09.01.2023 року про те, що ОСОБА_6 був доставлений в кабінет медичних оглядів диспансерного наркологічного відділення ЧОПНЛ о 07 годині 00 хвилин 25.12.2022 року і йому встановлений діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, амфетамінів та канабіноїдів. Гостра інтоксикація неускладнена (алкогольне та наркотичне сп`яніння) (а.с.29,44 т.2);

витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2022 року №105 (а.с.35 т.2);

постанова про визнання предметів речовими доказами від 25.12.2022 року (а.с.34,35 т.2);

протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 , який супроводжувався відеозаписом процесуальної дії, який був переглянутий у судовому засіданні та в ході якого свідок надав в усній формі відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення та показав механізм вчинення злочину обвинуваченим (а.с.77-81 т.2);

протокол одночасного допиту декількох осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_11 від 17.03.2023 року (а.с.161-163 т.2);

заява ОСОБА_6 , про відмову у проведенні слідчого експерименту (а.с.53 т.2);

лікарське свідоцтво про смерть №1754 від 25.12.2023 року (а.с.30 т.3);

протокол допиту свідка ОСОБА_31 від 13.03.2023 року з відеозаписом допиту, який був об`єктом перегляду у ході судового розгляду в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України,з яких вбачається, що свідок 24.12.2022 року о 18-08 год він прийняв доповідь від військовослужбовця, але хто саме він не розпізнав, що стан справ на місці несення служби с.Слобода Чернігівського району Чернігівської області, нормальний. У цьому населеному пункті несли службу ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 . Десь о 21-45 зателефонував ОСОБА_14 і повідомив, що одному військовослужбовцю дуже погано, він задихається і йому потрібна допомога. По голосу обвинуваченого свідок зрозумів, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Свідок дав вказівку військовослужбовцю ОСОБА_23 щоб той як найшвидше приїхав до місця розташування цих військових і надав першу допомогу. Вже о 21-54 год зателефонував ОСОБА_14 і повідомив, що постраждалий має вогнепальне поранення і сказав, що він стріляв. Потім ОСОБА_23 повідомив, про ситуацію, що мала місце та повідомив, що потерпілий помер. Свідок викликав військових медиків та приїхав з ними на місце несення служби цими військовими. Померлий ОСОБА_16 лежав у коридорі, а ОСОБА_14 і ОСОБА_15 знаходилися у будинку. Вони нічого не могли пояснити, ОСОБА_14 був у сильному алкогольному сп`янінні стані, що взагалі з ним ні про що неможна було говорити. Про конфлікти між цими військовослужбовцями свідку не доповідали. Свідок напередодні перевіряв несення служби цими ж військовими, але військовослужбовці були у нормальному стані (а.с.165,166, 169 т.2);

протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 13.03.2023 року з відеозаписом допиту, який був об`єктом перегляду у ході судового розгляду в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України,з яких вбачається, що свідок зранку 24.12.2022 року разом зі ОСОБА_14 та ОСОБА_16 ніс патрулювання в с.Слобода. У день нажарили шашликів. Вечері вирішили відсвяткувати з ними ОСОБА_32 . На протязі дня обвинувачений з ОСОБА_16 вживали наркотичні засоби фен та канабіс. Сам свідок не бачив, як вони вживали, але вже о 8-30 год на столі була доріжка з наркотичного засобу. О 18 годині ОСОБА_14 по телефону доповів керівництву, що на їхньому об`єкті все гаразд. У них був літр горілки. За столом сиділи свідок і ОСОБА_16 на лавці, а ОСОБА_14 сидів напроти їх. Зброя ОСОБА_16 знаходилася в кімнаті біля ліжка, автомат свідка був у веранді, а ОСОБА_14 був зі зброєю. За столом не виникало ніяких конфліктів. Згадували оборону Чернігова, дивилися фото. Після розпиття спиртних напоїв вирішили вийти на ганок покурити. Першим вийшов ОСОБА_14 , потім свідок, але відразу повернувся бо забув на столі цигарки, тому слідом вийшов ОСОБА_16 і в цю хвилину пролунав постріл. Почувши постріл та побачив як ОСОБА_16 посунувся на підлогу, а коридорі стоїть ОСОБА_14 з автоматом, дуло якого спрямовано до підлоги, а на шиї ремінь від зброї. У веранді світла не було, а світло до веранди падало з відчинених дверей кімнати. Свідок оглянувши ОСОБА_16 та не побачив крові, проте зрозумів що щось не так та пішов за аптечкою, а ОСОБА_14 сказав викликати швидку допомогу. Але так і не знає чи він її викликав. Повернувшись побачив, що ОСОБА_16 помер. Слива зателефонував керівництву та пояснив ситуацію, що сталася, але вони приїхали не відразу. У свідка з обвинуваченим виникали конфлікти і вранці був конфлікт з приводу вживання наркотичних засобів. Чому з місця події було вилучено одну гільзу і другу зі столу, не знає. Свідок чув тільки один постріл. (167,168, 164 Т.2).

Суд, дослідивши та проаналізувавши надані докази, оцінивши такі докази згідно досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, які суд керуючись законом, оцінив за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. В статті 85 КПК України закріплено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Верховний Суд у постанові від 07 червня 2023 року у справі № 398/5/19 зазначив, що суди повинні ретельно перевіряти доводи сторони захисту, які обґрунтовано ставлять під сумнів версію сторони обвинувачення. У випадку, якщо суд після такої перевірки відхиляє доводи сторони захисту, він має навести переконливі мотиви такого висновку, які не залишають розумного сумніву у винуватості обвинуваченого. Разом з тим, якщо небезпідставні доводи сторони захисту не можуть бути спростовані з наведенням переконливих мотивів, які ґрунтуються на обставинах відповідного провадження, то це свідчить про існування розумного сумніву в доведеності винуватості особи.

Перевіривши доводи сторони захисту, суд дійшов наступних висновків.

Захисник обвинуваченого наполягав на тому, що прокурор невірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки обвинувачений не мав умислу на вбивство, а тому його дії слід було кваліфікувати за ст. 119 КК України. Разом з тим, захисник не заперечував, що його довіритель був військовослужбовцем, а тому відповідний розділ КК України, яким передбачені військові кримінальні правопорушення, може стосуватися обвинуваченого, при цьому зауважив, що правову кваліфікацію кримінального правопорушення повинен визначати прокурор. Щодо відсутності умислу захисник продемонстрував учасникам судового засідання можливість кріплення ножа зліва на поясі поверх куртки.

Так, за версією сторони захисту обвинувачений будучи одягнутим у зимову куртку, яка була розстібнута, зліва на поясі мав ніж. При цьому ніж виглядав з-під куртки, яка була заламана між тілом обвинуваченого та ножем. Автомат обвинувачений тримав горизонтально, дулом назад. Коли обвинувачений поправляв автомат, закидуючи його назад за спину, спусковий гачок автомата зачепився за гарду ножа, внаслідок чого і стався постріл. При цьому ту обставину, що автомат не був на запобіжнику, обвинувачений пояснив своєю екдбалістю, однак на запитання суду про те, чому у патроннику була куля, відповісти не зміг.

Колегія суддів приймає до уваги неодноразово висловлені у судових засіданнях доводи захисника обвинуваченого про те, що за певного положення ОСОБА_12 (наприклад, нахилу тулуба вперед), вихідний отвір від кулі може бути нижчим вхідного отвору, однак безвідносно до доводів сторони захисту про траєкторію руху кулі у просторі знизу вгору, позаяк такі доводи спростовуються дослідженими доказами.

Необхідно зауважити, що у цій справі сторона захисту не навела належних доказів на підтвердження існування іншої версії розвитку подій, за яких потерпілий отримав смертельні тілесні ушкодження, ніж та, що висунута обвинуваченням, зокрема, жодні із представлених сторонами доказів не підтверджують обставин, на які посилається сторона захисту: з матеріалів справи жодним чином не вбачається та не доведено стороною захисту що ніж та чохол, про які зазначив обвинувачений, взагалі існували, не наведено стророною захисту їх чітких характеристик. Так само жодні докази не підтверджують доводи сторони захисту про те, що обвинувачений тримав автомат дулом назад.

У відповідності до ч. 1 ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що обвинувачений відмовився від проведення слідчого експерименту на стадії досудового розслідування.

Такими своїми діями ОСОБА_6 виключив можливість перевірки на стадії досудового розслідування власної версії подій, яку він повідомив лише під час судового розгляду.

У той же час, на необхідність обґрунтування стороною захисту можливості існування іншої версії подій звернув увагу Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 243/5813/16-к.

Разом з тим, суд звертає увагу, що стороною захисту так і не було переконливо пояснено, яким чином патрон опинився у патроннику у момент пострілу в межах запропонованої стороною захисту версії подій.

Між тим, версія обвинуваченого про те, що він тримав автомат дулом назад спростовується дослідженим в ході судового розгляду відеозаписом слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_11 відтворюючи дії ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_6 тримав автомат обома руками дулом вперед, трішки до низу, тобто у спосіб, що передбачає його бойове використання.

Також за показаннями свідка ОСОБА_22 , який проводив огляд ОСОБА_6 на предмет наявності зброї у останнього, ОСОБА_6 був одягнений у довгу цивільну зимову куртку, яка була розстібнута, на ньому був ремінь, у кишені цигарки. Однак ані ножа, ані чохла свідок не виявив. Свідок впевнено зазначив, що не виявити він не міг.

При цьому, свідок зазначив, що в його присутності ОСОБА_11 казав про те, шо ОСОБА_6 хотів убити ОСОБА_11 , а ОСОБА_6 підтвердив вказане та зазначив, що хотів вбити не потерпілого, а ОСОБА_11 , шкодував з цього приводу.

Крім того, на відеозаписі слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 останній вказав механізм тримання автомата Сливою з правої сторони свого тіла, обома руками, дулом вперед, трішки донизу, тобто у спосіб, що передбачає його бойове використання, тоді як за доводами сторони захисту, ніж у обвинуваченого був ліва, а тому і не міг зачепитися за гарду ножа, на чому наполягає сторона захисту.

Зазначені докази у своїй сукупності спростовують доводи сторони захисту про ненавмисне вбивство.

Суд також зауважує, що обвинувачений під час його допиту у судовому засіданні зазначав, що ОСОБА_17 вдарив його по голові, а коли ОСОБА_6 оговтався, на ньому вже нічого не було, натомість під час додаткового допиту обвинувачений зазначив про те, що він сам зняв амуніцію. Такі протиріччя у власних показаннях обвинувачений пояснив тим, що не думав, що це важливо.

Відмінності у своїх показання на стадії досудового розслідування про те, що обвинувачений на момент пострілу заходив до будинку, від показань обвинуваченого у судовому засіданні, відповідно до яких на момент пострілу обвинувачений виходив з будинку, у судовому засіданні обвинувачений пояснив обраною тактикою захисту на стадії досудового розслідування.

Крім того, обвинувачений зазначив, що надавав допомогу ОСОБА_16 , у зв`язку із чим руки ОСОБА_6 були у крові, натомість такі показання обвинуваченого спростовуються висновком експерта № 1-ц, згідно якого при судово-медичному дослідження піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластин з рук ОСОБА_6 кров та ядровмістні клітини, що підлягають дослідженню, не знайдені.

Відтак показання обвинуваченого, що суперечать обставинам справи, суд сприймає в якості намагання особи уникнути відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 25 вересня 2023 року у справі № 165/93/22 зауважив, що чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу злочину на підставі сукупності непрямих доказів (стосовно цього елемента доказування), які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа, тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно із цим стандартом доказування) винуватості особи (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі № 728/578/19; від 20 жовтня 2021 року у справі № 759/14119/17).

Верховний Суд у постанові від 04 червня 2020 року у справі № 221/6129/17 зазначив, що питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки.

Спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинених діянь.

На відміну від умисного вбивства, вбивство з необережності має місце лише при необережній формі вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.

Судом встановлено, що конфлікту між обвинуваченим та ОСОБА_16 під час спільного розпивання спиртних напоїв не було. Натомість обвинувачений не заперечував, що конфлікти з ОСОБА_15 виникали часто на побутовому ґрунті, які ще існували задовго до несення служби за місцем вчинення злочину. Отже, згідно показань свідка ОСОБА_33 та слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , хотів вбити саме ОСОБА_11 , однак внаслідок помилки ОСОБА_6 вбив ОСОБА_12 .

Таким чином характер пострілу, траєкторія польоту кулі, спосіб, яким обвинувачений тримав автомат та локалізація отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, оскільки постріл здійснювався в частину тулуба потерпілого, де розташовані життєво важливі органи, наявність у обвинуваченого мотиву та умислу на вбивство ОСОБА_11 , замість якого внаслідок помилки ОСОБА_6 вбив ОСОБА_12 , вказують на те, що постріл не був випадковими, а навпаки - прицільним.

Обвинувачений, як військовослужбовець, за яким закріплено автоматичну вогнепальну зброю, автомат АК-74 № НОМЕР_4 , достеменно знав та не міг не передбачати тяжкі наслідки, які потягне застосування автоматичної зброї, і те, що вогнепальна зброя, направлена в бік потерпілого, обов`язково вразить його.

Відтак, суд визнає доведеною версію сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_6 здійснював умисний постріл, направивши автомат в напрямку потерпілого, а вищезазначену версію подій сторони захисту - необґрунтованою та нічим не підтвердженою, а тому підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ст. 119 КК України суд не вбачає.

У той же час, стороною обвинувачення не доведено, що обвинувачений вчинив злочин на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_12 , оскільки жодні докази у справі не вказують на це, натомість судом встановлено наявність у обвинуваченого наміру вбити ОСОБА_11 з мотивів неприязних стосунків з останнім.

Щодо того, що обвинувачений, маючи намір вбити ОСОБА_11 , вбив ОСОБА_12 суд зазначає про наступне.

Помилка в особі потерпілого полягає у заподіяння шкоди одній людині, помилково сприйнятій за іншу. Така помилка не може впливати на форму вини і відповідальність, тому що життя будь-якої людини однаково охороняються законом про кримінальну відповідальність. Винний же у цій ситуації не помилявся в тому, що посягає на життя людини. Отже, відповідальність його і повинна наставати за умисне вбивство.

Та обставина, що обвинувачений помилився в особі потерпілого для кваліфікації його дій ніякого правового значення не має, оскільки відповідальність за ч. 1 ст. 115 КК України настає за заподіяння смерті іншій людині незалежно від її особи.

Таким чином, обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 , знайшло своє підтвердження у судових засіданнях і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Особу обвинуваченого встановлено (а.с.129-131 т.1, а.с. 27,28 т.2).

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, негативно характеризується за місцем несення служби, а за місцем проживання - позитивно, має нагороди від командування з приводу відсічі збройної агресії проти України, має батьків похилого віку, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставин, що обтяжують покарання, належну процесуальну поведінку обвинуваченого протягом судового розгляду справи, його позицію давати показання лише в тій частині, коли показання свідків, висновки експертиз виправдовували його дії, його психічне ставлення до своїх протиправних дій, а саме ОСОБА_6 не висловив співчуття потерпілій, тоді як у результаті загибелі ОСОБА_16 напівсиротами залишилося двоє дітей, при цьому обвинувачений не намагався хоча б частково відшкодувати моральну шкоду, з врахуванням всіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги думку потерпілої, щодо призначення найсуворішого покарання та думку прокурора про тривалий строк позбавлення волі, суд дійшов висновку про призначення для обвинуваченого необхідного та достатнього покарання у виді позбавлення волі не на максимальний строк, в межах санкції передбаченої ч.1 статті 115 КК України.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, тобто на строк більше ніж 5 років, звільнення від відбування покарання з випробуванням у даній справі мати місця не може в силу положень ч. 1 ст. 75 КК України.

У відповідності до ч 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

25.12.2022 о 05 год. 30 хв. ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення на підставі ст. 208 КПК України. У період з 05 год. 30 хв. 25.12.2022 року по 25.03.2023 року 05 год. 30 хв. ОСОБА_6 перебував під вартою. Зазначений строк слід зарахувати у строк призначеного йому покарання.

Цивільний позов у справі відсутній.

З обвинуваченого підлягають стягненню процесуальні витрати в кримінальному провадженні розмірі 5663,40 грн. за проведення судової експертизи зброї, висновок експерта Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_21 № СЕ-19/125-23/ 190-БЛ від 13.01.2023 року (а.с.2 т.2).

Обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили, але з урахуванням вимог ч.6 ст. 181 КПК України на строк, що не перевищує два місяці тобто до 05.01.2024 року з покладанням на нього наступних обов`язків:

1. Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати житло в період часу з 18 годину 00 хвилин по 08 годину 00 хвилин, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;

2. Прибувати до суду за першою вимогою.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_34 , від 27 грудня 2022 року слід скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді 10 (десять) років позбавлення волі.

ОСОБА_6 продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили, але на строк, що не перевищує два місяці, тобто до 05.01.2024 року з покладанням на нього наступних обов`язків:

1. Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати житло в період часу з 18 годину 00 хвилин по 08 годину 00 хвилин, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;

2. Прибувати до суду за першою вимогою.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків. Крім того у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до обвинуваченого може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткових мінімуми для працездатних осіб.

Речові докази:

предмет зовні схожий на автомат АК № НОМЕР_3 , предмет зовні схожий на магазин та 28 предметів зовні схожих на набої, предмет зовні схожий на автомат АК № НОМЕР_4 , предмет зовні схожий на магазин та 29 предметів зовні схожих на набої, предмет зовні схожий на автомат АК № НОМЕР_5 , предмет зовні схожий на магазин та 30 предметів зовні схожих на набої повернути до військової частини НОМЕР_1 ;

мобільні телефони «Xiaomi Redmi», «Huawei» та «Xiaomi Redmi» - повернути власникам;

військові квитки на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_6 повернути територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку;

військовий квиток на ім`я ОСОБА_11 - залишити власнику.

куртку зимову чорного кольору, штани військові піксельні, шапку зимову сірого кольору з плямами речовини бурого кольору повернути ОСОБА_6 .

Предмети зовні схожі на гільзи у кількості 2 шт., виріз з поліетиленового пакету зі слідами речовини бурого кольору, змиви з правої та лівої долонь трупа ОСОБА_12 , зрізи з нігтьових пластин з правої та лівої долонь трупа, дактилокарту трупа, труси чоловічі зеленого кольору, підштаники чорного кольору, чоловічі штани зимові, камуфляжні, светр чорно кольору зі слідами речовини бурого кольору та пошкодженнями тканини, кофту флісову зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору та пошкодженнями тканини, сліди рук, змиви з обох рук та зрізи нігтьових пластин з обох рук підозрюваного ОСОБА_6 знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави, судові витрати за проведення експертиз в розмірі 5663 (п`ять тисяч шістсот шістдесят три) грн. 40 коп.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_34 , від 27 грудня 2022 року, справа № 750/9475/22, провадження № 1-кс/750/3102/22 скасувати.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_6 основного покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 05 год. 30 хв. 25.12.2022 року по 25.03.2023 року 05 год. 30 хв. із розрахунку день за день.

Копію даного вироку направити до Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області - для виконання в частині запобіжного заходу.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Щорський районний суд Чернігівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3