Справа № 161/987/24 Провадження №11-сс/802/40/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваної - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_7 .

Обрано стосовно підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса Одеської області, молдаванки, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_1 , не судимої запобіжний захід вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 14 березня 2024 року включно, без можливості внесення застави.

Строк тримання під вартою визначено обчислювати з 15:02 год. 16.01.2024 року, тобто з моменту фактичного її затримання.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором надано докази про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити кримінальні правопорушення, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним в клопотанні, а тому дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим обрав даний запобіжний захід.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про її незаконність та необґрунтованість. Зауважує, що слідчий суддя зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи та допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так слідчий суддя не надав належної правової оцінки долученим стороною захисту документам, котрі підтверджують наявність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання на території м. Одеса, відсутність судимостей та досить молодий вік ( 19 років).

Також зазначає, що ні слідчим в клопотанні, ні слідчим суддею в ухвалі не наведено переконливих аргументів про неможливість застосування до його підзахисної інших, більш м?якого виду запобіжного заходу.

Захисник зауважує, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, що підозрювана може незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, апелянт не погоджується з рішенням слідчого судді про не визначення підозрюваній розміру застави, пославшись виключно на тяжкість інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Сторона захисту вважає, що враховуючи обставини справи, дані про особу підозрюваної, належну процесуальну поведінку може забезпечити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем її проживання.

З огляду на наведене, захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваної більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення підозрюваної та її захисника, які скаргу підтримали у повному обсязі, прокурора, який її заперечив, апеляційний суд приходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених уст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що дані вимоги закону при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_7 слідчим суддею були дотримані.

Матеріалами кримінального провадження стверджується, що слідчим відділом Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 16.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

17 січня 2024 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

18 січня 2024 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що на даному етапі провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Хоча законодавством і встановлено, що тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється (обвинувачується) особа і не є безумовною підставою для обрання/продовження щодо неї запобіжного заходу тримання під вартою, однак, поряд з іншими обставинами це також враховується, що було зроблено судом першої інстанції та з чим погоджується і апеляційний суд.

Так, ОСОБА_7 хоча не судима, однак обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого та особливо тяжкого злочинів, непрацевлаштована, не має постійного джерела доходу, проживає за межами Волинської області, де проводиться досудове розслідування даного кримінального провадження.

Колегія суддів повністю погоджується з висновком місцевого суду про наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме, підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки дані обставини були доведені під час розгляду клопотання слідчого по суті.

На думку апеляційного суду слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваної, наявність соціальних зв`язків, інших даних про її особу, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано обрав їй запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

За таких обставин запобіжний захід, обраний слідчим суддею, є співмірним кримінальним правопорушенням, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 .

У свою чергу, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорі.

Враховуючі, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, зокрема, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі, що є особливо тяжким злочином та караються позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, слідчий суддя правильно дійшов висновку про наявність підстав не визначати підозрюваній розміру застави.

Також наявність у підозрюваної постійного місця проживання, на переконання колегії суддів, не дає можливість для застосування стосовно неї іншого запобіжного заходу який не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки, зазначені вище обставини, з урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, у яких обґрунтовано підозрюється остання та даних про її особу, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим ризикам.

Інші доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду фактично були належним чином враховані слідчим суддею, і з урахуванням наведених вище мотивів, не зменшують ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не дають жодних підстав для відмови в задоволенні поданого слідчим клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваної.

Враховуючи вказане, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки дане судове рішення є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді