Справа № 465/4359/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1272/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні їхньої скарги на постанову старшого дізнавача сектору дізнання ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 28 липня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000055 від 13 березня 2023 року,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

апелянтів ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 28 липня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000055 від 13 березня 2023 року, за безпідставністю такої.

Не погоджуючись із цим рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, у якій просять ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу злочину.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянти покликаються на те, що оскаржена ухвала постановлена з порушенням вимог ст. 2 КК України та ст. 2 КПК України. Зазначають, що ОСОБА_10 спричинила ОСОБА_11 численні тілесні ушкодження, а також численні нищення та пошкодження спільного майна. При цьому ОСОБА_10 не тільки не заперечувала факту вчиненні зазначених дій та побоїв, завданих сестрі у 2015 році, а й вимагала від сестри ОСОБА_12 сплатити їй 25 тисяч доларів США - оціненою нею її частки у спільному майні. Численні її скарги на адресу поліції пояснювала як усунення перешкод в користуванні спільним майном з боку сестри ОСОБА_12 . Жодного заперечення щодо скоєного нею злочину, передбаченого у сукупності статтями 190, 194, 357, 356, 383 та 384 КК України, ОСОБА_10 не надала.

Вказують на численні підробки ОСОБА_13 документів, зокрема, розписки про нібито отримання ОСОБА_14 від неї у 2011 році 17 тисяч гривень на облаштування опалення у спільній квартирі. Зазначене підроблення та численні, власноруч виконані ОСОБА_15 скарги на адресу поліції, за почерком дозволити видати підроблення ОСОБА_13 у 2014 році медичної карти амбулаторного хворого №5759 від 25 березня 2004 року про психічну хворобу спадкодавця. Численні підроблення ОСОБА_15 інших медичних документів, підбурення нею у 2014 році свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 до неправдивих свідчень про хворобу матері сторін, по суті стали підставою для висновку судової посмертної психіатричної експертизи у 2014 році про повну недієздатність такої, що у сукупності стало звинуваченням ОСОБА_15 сестри ОСОБА_12 та державного нотаріуса у використанні безпорадності цілком недієздатного спадкодавця, в укладенні ним у травні 2004 року заповіту на користь ОСОБА_18 .

Як вказують апелянти, при розгляді їхньої скарги слідчий суддя ніяк не відреагував на невиконання дізнавачем ухвали слідчого судді від 14 грудня 2022 року, якою задоволено їхню скаргу на бездіяльність відповідача щодо злочину, передбаченого у сукупності 190, 194, 383 та 384 КК України стосовно ОСОБА_19 , бо відповідач самовправно обмежився внесенням відомостей до ЄРДР лише за ч. 1 ст. 355 КК України.

У судовому засіданні апелянти ОСОБА_7 та ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримали та просили таку задовольнити.

Прокурор ОСОБА_9 заперечила проти задоволення апеляційних вимог, зазначивши, що такі не ґрунтуються на вимогах закону.

Заслухавши доповідача, позицію учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що закриття кримінального провадження є закінченням досудового розслідування та одним із способів його остаточного вирішення, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, дізнавачем показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

В силу завдань кримінального провадження слідчий, дізнавач повинні вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, 13 березня 2023 року до Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області надійшла ухвала слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2022 року (справа №465/7126/22, провадження №1-кс/465/2074/22) про зобов`язання уповноважених осіб Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 , з якої вбачається, що ОСОБА_20 примушує ОСОБА_6 до виконання цивільно-правових зобов`язань. На підставі цієї ухвали до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2023 року внесено відомості за №0000055 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 355 КК України.

У ході досудового розслідування слідчим було допитано у якості потерпілої заявника ОСОБА_6 , яка повідомила, що у 2008 році її мати ОСОБА_21 склала на неї заповіт та доручення про успадкування майна, а саме мезоніну (квартири), що за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті матері у 2012 році її сестра ОСОБА_20 через суд скасувала заповіт, визнавши їхню матір ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психічно хворою. В подальшому ця квартира (мезонін), згідно зі свідоцтвом про право на спадщину була рівними частками поділена між нею та сестрою ОСОБА_20 на частку спадкового майна. Після поділу 2015 року її сестра ОСОБА_6 захопила одну ізольовану кімнату, самовільно закривши її на ключ, викравши речі померлої та не даючи їй доступу до цієї кімнати. Починаючи приблизно з 2016 року і до сьогодні її сестра ОСОБА_6 створює конфлікти, руйнує, нищить її майно, здійснює психологічний тиск на неї та її сім`ю. Зазначила, що конфлікти з сестрою виникають через те, що вона є власником 1/8 мезоніну і вимагає в неї 25 000 доларів США за цю частку. Жодних договорів чи зобов`язань вона із сестрою ОСОБА_6 не укладала та попередньо не обіцяла їй придбати частку її майна, оскільки у неї немає грошей.

Під час додаткового допиту потерпілої ОСОБА_6 повідомила, що її сестра ОСОБА_20 говорить до неї, що її частка квартири коштує 25 000 доларів та те, що іншим чином вона не зможе купити цієї частки, також каже, що буде з потерпілою у судах. В цивільному позові про усунення перешкод у користуванні житлом не заперечує, що хоче отримати 25 000 доларів.

У ході допиту в якості свідка ОСОБА_20 згідно зі ст. 63 Конституції України відмовилась надати будь-які пояснення. Крім цього, остання подала заяву, у якій зазначила, що відмовляється від проведення одночасного допиту між нею та її сестрою ОСОБА_6 , її чоловіком ОСОБА_22 та дочкою ОСОБА_23 .

Окрім цього, під час досудового розслідування допитано свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , які повідомили про наявність конфліктів між ОСОБА_6 та її сестрою ОСОБА_20 через успадковану від матері частку квартири; те, що ОСОБА_10 намагається створити умови, щоб ОСОБА_31 придбала її частку квартири за 25 000 доларів; при цьому між ними немає жодних цивільно-правових зобов`язань.

Також дізнавач під здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000055 зробив запити до ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області; витребував довідку з місця проживання про склад сім`ї і прописки за адресою: АДРЕСА_2 (особняк), рішення Франківського районного суду м. Львова від 6 квітня 2023 року щодо усунення перешкод ОСОБА_20 у користуванні приміщенням мезоніну житлового будинку АДРЕСА_2 , документи щодо права на спадщину, технічні документи на вказаний будинок; долучив до матеріалів кримінального провадження цивільний позов ОСОБА_6 та її заяви.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та заслухавши доводи заявників, колегія суддів апеляційного суду дійшла до переконання, що під час досудового розслідування старший дізнавач сектору дізнання ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , провівши необхідні слідчі дії, дійшов обґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Висновки дізнавача про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 355 КК України, внесеного до ЄРДР за №0000055 від 13 березня 2023 року та розпочатого за фактом примушування ОСОБА_20 ОСОБА_6 до виконання цивільно-правових зобов`язань, ґрунтуються на всебічному, повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження та належної оцінки доказів, здійсненої відповідно до вимог ст. 94 КПК України, зроблені дізнавачем з врахуванням показань потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_32 , технічних документів на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , а також судових рішень з приводу спорів щодо успадкованої частини будинку - мезоніну за адресою: АДРЕСА_2 , та такі відповідають фактичним обставинам, з чим погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Слідчий суддя під час розгляду скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства та дійшов правильного висновку про законність винесення старшим дізнавачем сектору дізнання ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 постанови про закриття кримінального провадження, адже у ході досудового розслідування було встановлено, що між потерпілою ОСОБА_6 та її сестрою ОСОБА_6 не було укладено будь-якого роду договорів, угод, інших цивільно-правових зобов`язань, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 355 КК України, - примушування до виконання чи невиконання саме цивільно-правових зобов`язань, а доступ потерпілої до частки нерухомого майна - квартири, в якій вони спільно проживають з ОСОБА_20 , їй не обмежується.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що у ході досудового розслідування проведені усі необхідні слідчі дії для встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження, тому постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, відтак доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, а тому підстав для її скасування та постанови слідчого про закриття кримінального провадження не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 28 липня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000055 від 13 березня 2023 року, - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4