Єдиний унікальний номер справи 185/7569/23
Провадження № 1-кп/185/815/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000983 від 28 травня 2023 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 01 листопада 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 (три) роки. 18 грудня 2019 року Дніпровським апеляційним судом переглянуто вирок Павлоградського міськрайонного суду від 01 листопада 2018 року та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 17 лютого 2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України даним покаранням поглинуто покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року. Звільнений 22 липня 2022 року з Беленьковської ВК № 99 Запорізької області по відбуттю строку покарання;

- 15 червня 2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 (два) роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до наказу Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області № 175о/с від 21 лютого 2022 року старший сержант поліції ОСОБА_6 призначений на посаду поліцейського відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції та відповідно до службових обов`язків ОСОБА_6 є особою, яка постійно здійснює функції представників влади в органах державної влади, у зв`язку з чим в силу п. 1 Примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

27 травня 2023 року поліцейський відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старший сержант поліції ОСОБА_6 спільно з поліцейським відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 , відповідно до посадової інструкції та в ході виконання службових обов`язків, під час патрулювання м. Павлограда, від військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_8 отримали повідомлення, про те, що останнім, під час несення служби на блок посту, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , 27 травня 2023 року приблизно о 21:00 год. було зупинено автомобіль марки ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , та під час спілкування з останнім, військовослужбовцем виявлено характерні ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 . Після чого, поліцейський відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старший сержант поліції ОСОБА_6 спільно з поліцейським відділу реагування патрульної поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 , прибули за місцем розташування вищевказаного блок-посту, за адресою: АДРЕСА_3 , де встановили наявність автомобіля марки ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_2 та водія ОСОБА_3 . Під час спілкування з водієм вказаного транспортного засобу, у останнього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а також відсутність відповідних документів на право керування транспортним засобом, повторно протягом року, та прийнято рішення про складання відносно вказаного водія протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за невчинення службовою особою в інтересах ОСОБА_3 , будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, а саме не складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 27 травня 2023 року приблизно о 21:34 год., водій вищевказаного транспортного засобу ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, будучи достовірно обізнаним, про те, що ОСОБА_7 є службовою особою, яка постійно здійснює функції представника влади, висловив останньому пропозицію надання неправомірної вигоди у розмірі 5000 грн., за невчинення службовою особою дій відносно ОСОБА_3 , з використанням наданого їй службового становища, а саме за непритягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто за керування транспортирним засобом марки ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, та адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, на що співробітник поліції ОСОБА_7 , відмовився та попередив водія ОСОБА_3 , про те, що він є службовою особою, яка постійно здійснює функції представника влади та роз`яснив, що за факт пропозиції службовій особі неправомірної вигоди, настає кримінальна відповідальність.

Після чого, приблизно о 21:39 год. водію транспортного засобу марки ВАЗ

21013, д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , який знаходився на узбіччі проїжджої частини по

вул. Луганській, поряд з будинком № 253 у м. Павлограда, працівники поліції

запропонували пройти тест на алкогольне сп`яніння, на що останній відмовився, та у

відношенні ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол за адміністративне

правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування

транспортирним засобом легковим автомобілем марки ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_2 , у

стані алкогольного сп`яніння та ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним

засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким

транспортним засобом, повторно протягом року.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція

службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за невчинення службовою особою

в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням

наданого їй службового становища.

06 червня 2023 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_3 згоден з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався визнати її у судовому засіданні.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, просив затвердити зазначену угоду.

Прокурор просив затвердити угоду в підготовчому судовому засіданні і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, в тому числі, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що укладена угода відповідає вимогам КПК України та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 від 06 червня 2023 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2023 року ОСОБА_3 було визнано винним та засуджено за ч. 4 ст. 185 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив 27 травня 2023 року, тобто до постановлення попереднього вироку, а саме вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2023 року.

Згідно з ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таким чином, вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2023 року, за яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, необхідно виконувати самостійно.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обиралась та до набрання вироком законної чинності не обирається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 червня 2023 року укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2023 року, за яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, - виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

- оптичний диск з відеозаписами, який приєднано до матеріалів кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1