ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/8467/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/449/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Погроза або насильство щодо працівника правоохоронного органу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_8 , -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м, Лисичанська Луганської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, непрацюючого, одруженого, проживаючого без реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше судимого 16.03.2023 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 296 КК України до обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, 06.07.2023 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 125 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі.

В силу ст. 71 ч. 1, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частки покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 06.07.2023, остаточно призначено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді 2 років 8 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено обчислювати з 20.07.2023, тобто з дня його фактичного затримання.

Продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» до набрання цим вироком законної сили.

Вирішено долю речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 будучи раніше судимим 06.07.2023 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 125 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, та знову вчинив новий злочин за наступних обставин.

20.07.2023 приблизно о 16:10 год., ОСОБА_8 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в залі судового засідання № 37 Київського районного суду м. Харкова, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 7-Б, відносно якого проводився розгляд адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, відповідно до постанови судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 від 20.07.2023 справа № 953/5885/23 н/п 3/953/2357/23 під час розгляду якого ОСОБА_8 поводив себе зухвало та безпричинно висловлювався нецензурною лайкою в бік усіх присутніх, демонструючи явну неповагу, яка виразилась у зневажливому ставленні до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки, моральності та благопристойності. При цьому, під час розгляду адміністративного матеріалу згідно функціональних обов`язків інспектор сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_10 (Наказ про призначення Головного Управління Національної Поліції в Харківській області № 304 о/с від 12.07.2023), згідно п. 11 «у разі складання відносно кривдника протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, попередньо здійснив заходи щодо доставки правопорушника, а саме: ОСОБА_8 до суду для розгляду та прийняття рішення за вказаним адміністративним матеріалом, далі ОСОБА_10 здійснював забезпечення правопорядку під часу розгляду даного адміністративного матеріалу в суді відносно ОСОБА_8 .

Після завершення розгляду адміністративного матеріалу, ОСОБА_8 продовжував поводити себе зухвало, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 є працівником поліції, маючи на меті спричинення останньому тілесних ушкоджень, діючи умисно, протиправно та незаконно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та суспільно-небезпечні наслідки таких дій, а також бажаючи їх настання, з надуманих підстав, безпричинно наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в область лівої щоки, чим спричинив останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-1059/2023 від 21.07.2023 тілесні ушкодження у вигляді: садна на лівій щоці та синець на слизовій лівої щоки, що викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2 «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оскаржуючи встановлені фактичні обставини справи та кваліфікацію його дій, просить вирок скасувати та ухвалити рішення яким застосувати положення ст. 75 КК України.

Вказує, що розкаявся у вчиненому, вчинив нетяжкий злочин, одружений, має стійкі соціальні зв`язки, до затримання працював неофіційно.

Вважає призначене покарання занадто суворим, а призначення покарання з подальшим звільненням його від відбування покарання вважає справедливим.

Також наголошує на тому, що потерпіла сторона до нього претензій не має.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши доводи апеляційної скарги, вислухавши думку прокурора, яка заперечувала проти пом`якшення призначеного покарання, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, що зазначені у вироку, та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, згідно з положеннями ст. 404 КПК України, ці обставини в апеляційному порядку не перевіряються.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції зазначених вимог дотримався.

Так, судом враховано тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких кримінальних правопорушень, конкретні обставини справи, відомості про особу обвинуваченого.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, останній раз 06.07.2023 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 125 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі, одружений, не працюючий, на обліку лікаря нарколога не перебуває.

Відповідно до довідки КНП ХОР «Обласної клінічної психіатричної лікарні № 3» № 01-21/7629 від 04.08.2003, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спостерігається у поліклінічному відділенні КНП ХОР «ОКПЛ № 3» з приводу дистимії, депресивних епізодів в анамнезі, на тлі зловживання алкоголем з 2020 року. На стаціонарному лікуванні в КНП ХОР «ОКПЛ № 3» з 01.01.2012 по 26.07.2023 не перебував

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом першої інстанції встановлено щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, встановлено вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується випискою КНП ХОР «ОНД» № 332 від 20.07.2023.

З огляду на встановлені обставини суд першої інстанції дійшов до цілком обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі майже в мінімальному розмірі, який передбачено відповідною санкцією статті КК України.

При цьому суд, застосовуючи положення ст. 71 КК України, приєднав лише 1 місяць позбавлення волі.

Таке рішення суду першої інстанції є обгрунтованим.

Крім того, усі обставини, на які в апеляційній скарзі посилається обвинувачений, як на підставу для призначення менш суворого покарання, враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.

Між тим, обвинуваченим в апеляційній скарзі не наведено, яким чином зазначені обставини та дані про його особу настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що призначене судом покарання є явно несправедливим.

Крім того, обвинувачений просить застосувати до нього положення ст. 75 КК України, проте як вбачається з матеріалів провадження, до ОСОБА_8 вже застосовувався інститут звільнення від відбування покарання, проте обвинувачений висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти злочини.

Таким чином, апеляційні доводи обвинуваченого про пом`якшення призначеного покарання слід вважати безпідставними, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер та не можуть вважатися достатніми підставами для пом`якшення покарання за вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення проти авторитету органів державної влади в умовах воєнного часу, виправлення обвинуваченого в разі призначення більш м`якого покарання, на думку колегії суддів є неможливим.

З урахуванням вище наведеного, на думку колегії суддів, покарання, призначене судом першої інстанції, є співрозмірним протиправному діянню ОСОБА_8 необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і не може вважитися явно несправедливим внаслідок суворості, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого підлягає відхиленню.

Таким чином вирок суду є законним та обґрунтованим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405,406, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів --

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок вирок Київського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий

Судді -