Справа № 468/2678/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем УКРАЇНИ

11.12.2023 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2023 року до Баштанського районного суду Миколаївської області надійшла скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову слідчого Баштанського РВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 від 13.06.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного 17.04.2023 року до ЄРДР за №0000136 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Зі скарги слідує, що Баштанським РВП здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000136 за фактом ухилення від призова на військову службу під час мобілізації в особливий період ОСОБА_4 .

Скаржник вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню з подальшим проведенням досудового розслідування як така, що є необґрунтованою, оскільки ОСОБА_4 не був виключений з обліку військовозобов`язаних та підлягав призову на військову службу під час мобілізації, при цьому його попередня судимість погашена та ОСОБА_4 ухилився від призову під час мобілізації саме через небажання виконувати свій конституційний обов`язок із захисту Батьківщини.

В судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені. Скаржник заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності та підтримання скарги. У зв`язку з цим розгляд скарги проводиться за відсутності учасників розгляду та без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч.4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги та оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000136, слідчий суддя вважає, що скарга про скасування рішення слідчого про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В судовому засіданні встановлено, що Баштанським РВП здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000136 за фактом ухилення від призова на військову службу під час мобілізації в особливий період ОСОБА_4 .

Вказане кримінальне провадження розпочате за повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.04.2023 року про вчинення відповідного кримінального правопорушення.

За результатами проведеного розслідування слідчим Баштанського РВП ГУ НП в Миколаївській області 13.06.2023 року була винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.

Основою підставою прийнятого слідчим рішення є те, що ОСОБА_4 12.07.2016 року був засуджений за ч.2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 3 роки, тому він відповідно до п. 6 ч.6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» підлягав виключенню з військового обліку, тому, на думку слідчого, його обов`язок з`явитись 13.04.2023 року до військової частини за повісткою від 11.04.2023 року є сумнівним.

Відповідно до визначеної ст. 9 КПК України законності як загальної засади кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

При цьому слідчий фактично дав оцінку діям чи бездіяльності відповідних органів державної влади, хоча це не входить до кола його повноважень.

Натомість власне ОСОБА_4 відповідні дії чи бездіяльність таких органів не оспорюється взагалі, оскільки ним протягом тривалого часу не ініційовані відповідні судові чи адміністративні процедури щодо наявності підстав для його виключення з військового обліку.

За такого, законність перебування ОСОБА_4 на військовому обліку ніким не оспорюється.

Проте слідчим не дана неупереджена правова оцінка самим фактичним обставинам події так, як вони є.

Натомість згідно з фактичними обставинами події ОСОБА_4 перебував на час вчинення ним відповідного діяння і задовго до цього, і на момент винесення слідчим відповідної постанови, і на теперішній час на обліку як військовозобов`язаний, у зв`язку з чим він до того часу, як не буде виключений з військового обліку, зобов`язаний виконувати визначені для такої категорії осіб обов`язки, в тому числі і обов`язок явки за повісткою.

Більше того, в поясненнях слідчому ОСОБА_4 не посилався на будь-які об`єктивні причини, які б давали йому підстави проігнорувати відповідну повістку, а мотивом своїх дій вказав небажання виконувати свій конституційний обов`язок, що не може бути визнане таким, що відповідає закону.

Що ж стосується висновку слідчого щодо того, що ОСОБА_4 як особа, яка була раніше засуджена до покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, відповідно до п. 6 ч.6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» мав бути виключений з військового обліку, то слідчий суддя також в межах визначених законом його ролі та завдань в кримінальному провадженні не в праві давати оцінку цьому, оскільки, як вказувалось вище, такі питання, у разі наявності спору, мають вирішуватись в порядку іншого судочинства чи адміністративних процедур.

Разом з тим слід звернути увагу на те, що закон не визначає правового стану «раніше засудженої особи», натомість законом визначена судимість, як певний правовий стан особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних наслідків.

Відповідно до положень ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Судимість має правове значення у разі вчинення нового кримінального правопорушення, а також в інших випадках, передбачених законами України.

За такого правовий стан судимості особи має не тільки кримінально-правове значення, а і визначені іншими законами наслідки, наприклад, але не виключно, обмеження можливості обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю або обмеження можливості особи перебувати на військовому обліку.

Крім того, відповідно до ст. 155 КВК України особи, які відбули покарання, несуть обов`язки і користуються правами, встановленими для громадян України, з обмеженнями, що передбачені для осіб, які мають судимість. Такі обмеження можуть бути передбачені тільки законом.

З комплексного аналізу процитованих норм можливий висновок про те, що особа, яка не має судимостей, чи судимості якої зняті або погашені має ті ж права та несе ті ж обов`язки, що і інші громадяни України.

Таким чином, встановлені під час розгляду скарги обставини вказують на те, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, винесена без з`ясування всіх необхідних обставин вчинення кримінального правопорушення і надання їм правової оцінки, тому така постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.306,307 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу заявника ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 від 13.06.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного 17.04.2023 року до ЄРДР за №0000136 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя