г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4193/23
Номер провадження 1-кп/213/303/23
В И Р О К

Іменем України

07 листопада 2023 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000110 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Інгулець, Дніпропетровської області, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуваючий, має малолітню дитину 2016 року народження, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 12.08.2023 року приблизно о 18.30 годині перебуваючи біля території домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виникла словесна сварка з ОСОБА_4 , під час якої у ОСОБА_3 раптово виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді легких тілесних ушкоджень, з мотиву особистої неприязні, знаходячись поруч в положенні стоячи, обличчям до обличчя ОСОБА_3 умисно, цілеспрямованонаніс потерпілому не менше 5 (п`яти) ударів своїми обома руками зігнутими у кулаки в область грудної клітини. В результаті чого потерпілій ОСОБА_4 згідно висновку експерта № 515 від 18.09.2023 року було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: забій грудної клітини зліва, які за своїм характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6, що також підтверджується додатковим висновком експерта за № 1356 від 22.09.2022.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, доведена поза розумним сумнівом, оскільки зазначені вище обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Від прокурора надійшло клопотання, у відповідності до положень ст.ст.381, 382 КПК України, він просить суд розглянути кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Окрім того, згідно з заявою обвинуваченого щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника, обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст 125, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. Також, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст.85, 86 КПК України, є належними та допустимими, суд, зважаючи на положення ч.ч.1,2 ст.382 КПК України, встановив, що органом досудового розслідування об`єктивно та достовірно встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, правильно кваліфікованого за ч. 1 ст 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 відповідно до ч.1 ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, за місцем проживання скарг не надходило, не одружений, не працюючий, із середньою освітою, має на утриманні малолітню дитину, на обліку лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, інвалідності не має. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття. Обставин, що обтяжує покарання - не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. З огляду на викладене суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати у виді штрафу. Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст. ст.368, 370, 371, 373, 374, 381,382, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Запобіжний захід не обирати. Речові докази та витрати на залучення експерта відсутні.

Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням в справі.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1