н/п 1-в/953/340/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 29.07.2021 Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.125 КК України, до покарання у виді 150 годин громадських робіт, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 20.01.2021 року до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов вирок Київського районного суду м. Харкова від 29.07.2021 року стосовно громадянина ОСОБА_4 для виконання.

25.01 2022 року засуджений прибув до уповноваженого органу з питань пробації, де під підпис був ознайомленний з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт. Направлення для відбування покарання засудженому не було видано, у зв`язку з відсутністю на той час переліку об`єктів встановлених для відбування покарання у виді безоплатних громадських робіт затвердженого Харківською міською радою.

У зв`язку з активними бойовими діями у м. Харкові та введення військового стану в Україні з 24.02.2022 року ОСОБА_4 не мав змоги приступити к відпрацюванню.

01.09.2022 року стало відомо, що через активними бойовими діями у м Харкові та введення військового стану в Україні ОСОБА_4 виїхав з дружиною та дітьми до Німеччини, де на даний час і перебуває, про що надав відповідні документи. Ця інформація була підтверджена Державною прикордонною службою України.

Київський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області виконав усі дії в межах повноважень для виконання вироку Київського районного суду м. Харкова від 29.07.2021 року.

З огляду на це засуджений не ухиляється від відбування цього покарання.

З моменту винесення вироку і станом на 31.08.2023 року згідно довідки (ВИМОГА) УПАП України в Харківській області гр. ОСОБА_4 , не вчинив нового злочину.

Вирок винесено 29.07.2021 року та набув чинності 30.08.2021 року.

Вказує, що строк давності виконання віщевказаного вироку щодо гр. ОСОБА_4 не переривався і минув, що відповідає положенням п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, згідно з яким особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Однак ухиляння від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотримання вимог процесуальної форми.

В даному випадку зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду не відбувалося в силу не визнання гр. ОСОБА_4 винним в ухиленні від відбування покарання вироком суду, питання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України не вирішувалось.

Перебіг давності виконання вироку відносно засудженого не переривався, пе зупинявся, підстав вважати, що засуджений ухиляється від відбування покарания не має. Гр. ОСОБА_4 не знаходиться у розшуку та не вчинив нового кримінального правопорушення, таким чином, перебіг давності виконання вироку відносно гр. ОСОБА_4 не переривався. Вищевикладене свідчить, що для звільнення від відбування покарання гр. ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі ч 1 ст. 80 КК України, правові перешкоди відсутні.

На підставі викладеного, відповідно до п. 14 ч 1 ст. 537, п. 1 ч. 1 ст. 539 КПК України, п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, просить звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання у вигляді 150 годин громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Київського районного суду м. Харкова від 29.07.2021 року.

Представник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Прокурор ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд подання без його участі, просить відмовити у задоволенні клопотання

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, поважні причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Так, згідно з вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.07.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначено йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

20.01.2022 вказаний вирок прийнято до виконання Київським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

25.01.2022 засуджений ОСОБА_4 прибув до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, був ознайомленний з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, про що свідчать підписані засудженим підписка, письмові пояснення.

Як зазначено у клопотанні, направлення для відбування покарання засудженому не було видано, у зв`язку з відсутністю на той час переліку об`єктів встановлених для відбування покарання у виді безоплатних громадських робіт затвердженого Харківською міською радою.

24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі. Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.

Згідно з даними рапорті ст.ДОП СП ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 01.09.2022, під час виходу за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , з`ясувалось, що будинок зруйнований.

Згідно з наявними в матеріалах особової справи письмовими поясненнями ОСОБА_4 , останній виїхав зі своєю сім`єю за кордон, після того, як за місцем їх перебування влучив снаряд. Наразі він перебуває у Німеччині, про що надав підтверджуючі документи. Вказав, що жодних підписок про невиїзд йому не давали, кордон перетнув офіційно, оскільки має посвідчення багатодітного батька. По закінченню бойових дій в Україні має намір повернутися та не відмовляється від відроботки.

Згідно з даними, які містяться у постанові про закриття кримінального провадження від 29.12.2022 старшого дізнавача ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , 16.09.2022 до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшли матеріали з ФДУ «Центр пробації» в Харківській області про те, що ОСОБА_4 ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0000619 від 16.09.2022 за ч.2 ст.389 КК України.

Вказаною постановою закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Станом на 31.08.2023 ОСОБА_4 не вчинив нового правопорушення, що підтверджується вимогою Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Законом України «Про пробацію» встановлено, що метою пробації є забезпечення безпеки суспільства шляхом виправлення засуджених, запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень.

Орган пробації - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері пробації. Пробація - система наглядових та соціально-виховних заходів, що застосовуються за рішенням суду та відповідно до закону до засуджених, виконання певних видів кримінальних покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, враховуючи, ст. 26 КВК України, ст. 537 КПК України та принципи кримінального судочинства, подання органу пробації має бути обґрунтованим та підтвердженим належними доказами.

Кримінальне законодавство встановлює правило, згідно з яким звільненню від відбування покарання підлягають особи, відносно яких строки виконання обвинувального вироку закінчилися. Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку передбачено ст. 80 КК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Громадські роботи, відповідно ст. 56 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Отже, строк давності виконання обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання.

Статтею 56 КК України передбачено поняття громадських робіт та порядок їх відбуття.

Частина 2 статті 389 КК України передбачає наслідки ухилення від виконання покарання у виді громадських робіт.

Проте, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми. Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України, є злочином. Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку. Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дія або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Так, положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

В той же час, відомостей щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт), матеріали провадження не містять.

Як було зазначено, кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Ухиленням від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. А за змістом ст.389 КК України ухилення від виконання покарання у виді громадських робіт супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність. Сюди не відносяться випадки, коли вирок не був виконаний з незалежних від засудженого причин (неналежне виконання своїх обов`язків працівниками державних органів, зміна чинного законодавства щодо визначення компетентних органів, які повинні виконувати покарання тощо).

В даному випадку виїзд засудженого за кордон не є прямим умислом, оскільки ОСОБА_4 покинув місце проживання у зв`язку з його руйнуванням через збройну агресію в країні.

А тому підстав для зупинення перебігу давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 з підстав ухилення засудженого від відбування покарання не було.

Оскільки в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_4 відсутні дані про ухилення останнього від відбування покарання, та про вчинення нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Київського районного суду м. Харкова від 29.07.2021, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст. 80 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, ст.ст. 152,165,166 КВК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 29.07.2021 Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.125 КК України, до покарання у виді 150 годин громадських робіт- задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.07.2021 за ч.2 ст.125 КК України, у виді 150 годин громадських робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1