Справа № 307/2796/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисників-адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 , представників потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/222/21, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_9 , захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 06.04.2021.

Цим вироком з урахуванням ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 22.04.2021 про виправлення описки:

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тячів, Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, із середньою освітою, одружений, працюючий водієм у ПП « ОСОБА_16 », несудимий, засуджений:

- за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 09 (дев`ять) років;

- за ч. 2 ст. 146 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 09 (дев`ять) років.

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, із середньою освітою, неодружений, непрацюючий, в порядку ст. 89 КК України не судимий, засуджений:

- за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 09 (дев`ять) років;

- за ч. 2 ст. 146 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 09 (дев`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 29.06.2020, а ОСОБА_7 з 17.07.2020.

-2-

Зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання термін перебування його під вартою в період з 29.06.2020 по 06.04.2021 та, відповідно ОСОБА_7 строк перебування його під вартою з 17.07.2020 по 06.04.2021.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_11 400000 (чотириста тисяч) грн моральної шкоди та 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн витрат на правову допомогу. У решті цивільного позову відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 задоволено частково. З урахуванням ухвали про виправлення описки від 22.04.2021, стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_11 400000 (чотириста тисяч) грн моральної шкоди та 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн витрат на правову допомогу. У решті цивільного позову відмовлено.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволено частково. Стягнуто солідарно з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_12 - 49838 (сорок дев`ять тисяч вісімсот тридцять вісім) грн 45 коп. матеріальної шкоди та 800000 (вісімсот тисяч) грн моральної шкоди. У решті позовних вимог відмовлено.

Речові докази: автомобіль марки «Volkswagen Passat B6», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 конфісковано в дохід держави; мобільний телефон Honor KSA-LX9 повернуто ОСОБА_11 ; особистий одяг ОСОБА_7 , особисті речі ОСОБА_18 , футболку синьо-сірого кольору, яка належить ОСОБА_7 , взірці букального епітелію (слини), відібрані від ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , змив з автомобіля «Volkswagen Passat B6» номерний знак НОМЕР_1 , шорти джинсові синього кольору, які належать ОСОБА_6 , сім гігієнічних серветок, шорти та наволочка, які належали потерпілому ОСОБА_19 , зразки крові на марлі від ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , футболку-поло, що належить ОСОБА_7 , чотири недопалки цигарок марки «LM», марлевий тампон зі змивом з килимка правої сторони автомобіля марки «Volkswagen Passat B6» номерний знак НОМЕР_1 , марлевий тампон зі змивом із заднього правого килимка автомобіля марки «Volkswagen Passat B6» номерний знак НОМЕР_1 , футболку, марлевий тампон зі змивом з порога автомобіля марки «Volkswagen Passat B6» номерний знак НОМЕР_1 , футболку, що належить ОСОБА_18 , пару шльопанців, що зберігаються в Тячівському РВП ГУ НП в Закарпатській області,- знищено; DVD-R диск марки «Verbatim» 4.7GB, 16X, 120 min із аудіозаписом, диск «Ridata 16X DVD-R» із відеозаписом на камері спостереження із спорткомплексу «Арена» в м. Тячів, диск «Ridata 16X DVD-R» із відеозаписом на камері спостереження з будинку АДРЕСА_3 , диск «Maximus 16X DVD-R» із відеозаписом на камері спостереження з приміщення АДРЕСА_4 , диск «Maximus 16X DVD-R» із відеозаписом на камері спостереження з приміщення АДРЕСА_1 , диск «Maximus 16X DVD-R» із відеозаписом на камері спостереження з різних місць в м. Тячів, диск «Maximus 16X DVD-R» із відеозаписом на камері спостереження з приміщення АДРЕСА_5 , що знаходяться при матеріалах кримінального провадження, - залишено в матеріалах провадження.

Згідно вироку, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнані винними у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

ОСОБА_6 28.06.2020 близько 21 год 50 хв, перебуваючи за кермом власного автомобіля марки «Volkswagen Passat B6» номерний знак НОМЕР_1 , в якому також на задньому сидінні перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_18 , а також ОСОБА_19 , який перебував на передньому пасажирському сидінні, проїжджаючи по вул. Матросова у м. Тячів, на ґрунті особистих неприязних відносин, розпочав конфлікт з останнім, після чого зупинив автомобіль біля складських приміщень, що знаходяться в АДРЕСА_4 , і вийшовши з автомобіля почав спричиняти тілесні ушкодження шляхом нанесення ударів руками зжатими в кулак по обличчю потерпілого ОСОБА_19 та у подальшому, діючи у групі з ОСОБА_7 , який приєднався до конфлікту, діючи умисно, шляхом психічного насильства із застосуванням погроз, змусили ОСОБА_19 залізти до багажного відділення вищевказаного автомобіля, при цьому ОСОБА_7 заштовхав кінцівки ніг ОСОБА_19 , та захлопнувши кришку багажника на автомобілі, закрив там всупереч волі потерпілого ОСОБА_19 , таким чином позбавивши останнього змоги вільно залишити місце, де він не бажав знаходитися та який перебував у багажному відділенні близько до 22 год, тобто до їх приїзду на автомобілі під керуванням ОСОБА_6 , до асфальтно-бетонної площадки, що знаходиться біля приміщення магазину «Косбуд» в с. Тячівка по вул. Центральній, 2 А, Тячівського району Закарпатської області.

Крім того, ОСОБА_6 28.06.2020 близько 22 год, продовжуючи свої протиправні дії, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та діючи у групі разом з ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, вийшовши з автомобіля, відкрив кришку багажного відділення автомобіля, дозволивши таким чином вийти звідти потерпілому ОСОБА_19 , після чого ОСОБА_6 знову почав спричиняти останньому тілесні ушкодження, від чого потерпілий впав на землю, в цей час до останніх підійшов ОСОБА_7 , який присівши на груди потерпілого ОСОБА_19 , продовжив наносити йому удари руками в область голови, від яких останній втратив свідомість.

Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , помістили непритомного ОСОБА_19 до автомобіля та домовились про те, що в разі чого, повідомлять батьків потерпілого, що нібито підібрали непритомного ОСОБА_19 із узбіччя дороги і відвезли останнього до його дворогосподарства за місцем його проживання в АДРЕСА_1 , при цьому, спочатку проїхали будинок потерпілого з метою, щоб переконатися, що їх ніхто не помітить, але як тільки вони зупинились і залишили непритомного ОСОБА_19 біля вхідних воріт в АДРЕСА_1 , до них підійшли батьки потерпілого - ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , яким ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і повідомили свою наперед домовлену вищевказану версію подій.

У подальшому, близько 23 год 30 хв, непритомного потерпілого ОСОБА_19 було госпіталізовано до Тячівської районної лікарні, де від отриманих тілесних ушкоджень останній помер ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 10 год 15 хв, внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, перелому луски правої скроневої кістки, переходячий на основу черепа, масивної двобічної субдуральної гематоми справа в лобно-тім`яно-скроневій області кількістю до 200 мм3 та зліва - скроневій області приблизно 70 мм3 рихлих згустків крові, множинних вогнищ забою мозку в обох тім`яних, обох скроневих та правій лобній ділянках, масивних пластоподібних гематом на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в правій лобно-тім`яній-ділянці, перелому передньої та зовнішньої стінки правої гайморової пазухи, множинних переломів кісток носа, носової перетинки та носової ості верхньої щелепи, садна лівої половини обличчя, правої лобно-тім`яної області голови, правого колінного суглобу, зовнішньої поверхні правої ступні та смугастої садна зовнішньої поверхні лівого ліктьового суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 108 від 24.07.2020 в своїй сукупності відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, що привели до смерті.

В апеляційній скарзі, поданій захисником-адвокатом ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування вироку суду від 06.04.2021 в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України. В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує про те, що судом першої інстанції неправильно кваліфіковані дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 не було. При цьому, під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_7 винуватість у інкримінованому йому незаконному позбавленні волі, вчиненому за попередньою

-4-

змовою групою осіб та такому, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, визнав повністю, а з приводу умисного тяжкого тілесного ушкодження винуватим себе не визнав.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник-адвокат ОСОБА_9 просять вирок суду від 06.04.2021 скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги посилаються на те, що зазначені у вироку показання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо обставин події, відповідають дійсності та доводяться наявними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами. Також обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує те, що він як водій і власник автомобіля погодився з тим, щоб ОСОБА_19 протягом деякого часу пробув у багажнику автомобіля, хоч жодних фізичних зусиль для цього не прикладав. Поміщення потерпілого до багажного відділення переслідувало мету запобігти подальшому розвитку конфлікту, а не здійснювалось з метою позбавляти його волі.

В запереченні на апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисників, представник потерпілих адвокат ОСОБА_13 вказує на їх безпідставність й необґрунтованість. Вважає, що висновки суду про доведеність вини обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 121 КК України, ґрунтується на сукупності наявних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказів, їх діяння кваліфіковано вірно. Просить апеляційній скарги захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок суду від 06.04.2021 без змін.

До початку апеляційного розгляду, 06.02.2024 захисник-адвокат ОСОБА_8 подав клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобов`язання. В обгрунтування доводів клопотання про зміну обраного обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який захисник посилається на недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а сама по собі тяжкість покарання відповідно до пред`явленого обвинувачення не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Захисник вважає, що зміна ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобов`язання в повній мірі забезпечить ненастання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 на підтримання доводів клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який; думку прокурора, потерпілої та представників потерпілих, які заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_9 , які залишили питання на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_8 слід відмовити з таких підстав.

За приписами ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, у тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із видів яких, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, є запобіжні заходи.

При ухваленні Тячівським районним судом Закарпатської області 06.04.2021 обвинувального вироку відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд призначив, зокрема, обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, а саме 09 (дев`ять) років та залишив без зміни обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 05.06.2021.

-5-

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 28.05.2021 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 146 КК України, до вступу вироку в законну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, продовжити або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

Вирішуючи питання щодо заявленого клопотання захисника-адвоката ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу, враховуючи дані про його особу, який визнаний судом винуватим у вчиненні ним нетяжкого та тяжкого злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 146 КК України, тяжкість призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з урахуванням положень ст. 70 КК України, на строк 09 років та приймаючи до уваги наявність ризику переховуватися від суду, у тому числі й на території України та уникнути призначеного покарання, а також враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 , вину у вчиненому визнає частково, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника-адвоката ОСОБА_8 щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, зокрема, домашній арешт чи особисте зобов`язання, оскільки запобіжний захід саме у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Перевіряючи доводи захисника на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу та не втратили свою актуальність на момент розгляду апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами, а наведені захисником обставини, не можуть бути безумовними підставами для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який до набрання вироком законної сили.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, апеляційним судом не встановлено і стороною захисту не доведено, а тому у задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_8 слід відмовити.

Керуючись ст. 177, 404, 405, 407, 418 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_22 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобов`язання відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді