Справа № 496/6564/23
Провадження № 1-кс/496/1998/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

06 жовтня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

користувача л/а «Nissan ALTIMA», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », ОСОБА_3 ,

користувача в/а «MAN», синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 » ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження № 0000701 від 20.09.2023 року, за ознаками ч. 1 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, яке мотивує тим, що 19.09.2023 року о 22 год. 47 хв. до ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від прикордонної служби, про те, що 19.09.2023 року о 22 годині 40 хвилин на транзитній ділянці дороги Маяки-Удобне виявлено вантажний автомобіль марки MAN «ВН 4375 НК» та причеп « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в середині причепа вантажної фури перевозив шість осіб, які намагались незаконно перетнути державний кордон України. (ЄО 14852 від 19.09.2023). Під час проведення огляду місця події від 20.09.2023 року за адресою: автодорога Одеса-Рені, траси М-15, 60 кілометр, за координатами 46.39007, 30.08986, виявлено вантажний автомобіль MAN д.н.з. « НОМЕР_2 » та причеп з д.н.з. « НОМЕР_3 », кабіна синього кольору на момент огляду зачинена, причеп сірого кольору, має дві двері, під час огляду права сторона двері відчинена, через яку візуально було встановлено, що причеп в середині порожній, водієм даного автомобіля являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснював перевезення у вищевказаному вантажному автомобілі, а саме у причепі наступних осіб: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Горлівка Донецької області, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця місто Попасна, Луганської області, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований: м. Кілія, Кілійський район, Одеська область, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця селища Андріївка, Словянського району Донецької області, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого: с. Сурсько-Литовське, Дніпропетровський район. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець міста Краматорськ Донецької області. Крім того встановлено, що для забезпечення самовикриття та забезпечення усіх необхідних дій для незаконного перетину державного кордону України, вантажний автомобіль «MAN», синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 », номер рами НОМЕР_4 та причіп-самоскид, сірого кольору, д.н.з. « НОМЕР_3 », номер рами НОМЕР_5 , рухався у супроводі автомобіля «Nissan ALTIMA», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », номер рами НОМЕР_6 , водієм якого являється ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Так вантажний автомобіль «MAN», синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 », номер рами НОМЕР_4 , та причіп-самоскид, сірого кольору, д.н.з. « НОМЕР_3 », номер рами НОМЕР_5 та легковий автомобіль «Nissan ALTIMA», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », номер рами НОМЕР_6 , вилучено під час огляду місця події.

20.09.2023 року слідчим винесено мотивовану постанову про визнання речовими доказами вилучених речей, оскільки дані речі є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а саме: вантажний автомобіль «MAN», синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 », номер рами НОМЕР_4 , та причіп-самоскид, сірого кольору, д.н.з. « НОМЕР_7 , ХМ», номер рами НОМЕР_5 ; легковий автомобіль «Nissan ALTIMA», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », номер рами НОМЕР_6 .

Крім того, ході проведення досудового розслідування встановлено наступне: вантажний автомобіль «MAN», синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 », номер рами НОМЕР_4 на праві власності належать наступній особі: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 , контактна інформація, тлефон: НОМЕР_9 , Email: ІНФОРМАЦІЯ_9 . причіп-самоскид, сірого кольору, д.н.з. « НОМЕР_3 », номер рами НОМЕР_5 , який на праві власності належать наступній особі: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІПН НОМЕР_10 АДРЕСА_2 ; легковий автомобіль «Nissan ALTIMA», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », номер рами НОМЕР_6 . на праві власності належать наступній особі: ОСОБА_16 , АДРЕСА_3 . З метою схоронності виявлених та вилучених автомобілей, що має значення по даному кримінальному провадженню, виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що підлягають доказуванню по кримінальному провадженню, які можуть мати значення для об`єктивного, всебічного і повного розслідування кримінального провадження, просить накласти арешт.

Слідчий та прокурор в судове засідання не прибули, однак прохальна частина клопотання містить вимогу про проведення судового засідання за їх відсутності.

Користувач л/а «Nissan ALTIMA», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 » ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти накладення арешту, вважає, що не вчиняв протизаконних дій, тому вилучений автомобіль не підлягає арешту.

Користувач в/а «MAN», синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 » ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти накладення арешту, вважає, що не вчиняв протизаконних дій, тому вилучений автомобіль не підлягає арешту.

Вивчивши матеріали, додані до клопотання, вислухавши заперечення проти клопотання, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Частиною. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В провадженні СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000701 від 20.09.2023 року, за ознаками ч. 1 ст. 332 КК України.

20.09.2023 року було проведено огляд місця події місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Удобне, під час якого було вилучено: вантажний автомобіль «MAN», синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 », номер рами, НОМЕР_4 , та причіп-самоскид, сірого кольору д.н.з. « НОМЕР_11 », номер рами НОМЕР_5 ; легковий автомобіль «Nissan ALTIMA», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », номер рами НОМЕР_6 та в подальшому постановою дізнавача від 20.09.2023 року визначено речовим доказом у кримінальному провадженні. Також, було отримано пояснення користувача (водія) л/а «Nissan ALTIMA» ОСОБА_3 та користувача (водія) в/а «MAN», синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 » ОСОБА_4 .

Вилучені в ході проведення огляду місця події транспортні засоби відповідають вимогам ст. 98 КПК України, є речовими доказами, тому підлягають збереженню до завершення кримінального провадження.

Однак, у відповідності до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Так, виходячи з положень ч.4 ст. 173 КПК України та враховуючи об`єм проведених слідчих дій, про які надано відомості в клопотанні, а також враховуючи, що додаткове покарання у виді конфіскації майна санкцією ч. 1 ст. 332 КК України не передбачено, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна транспортних засобів, а саме заборону відчуження та розпорядження, з метою збереження речового доказу до завершення кримінального провадження та проведення експертних досліджень відносно нього.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за першою вимогою слідчого надати автомобіль для проведення слідчих дій. Заборонити користувачам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також власникам - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 здійснювати будь-які дії щодо відчуження автомобілів та причепу.

Відповідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження на майно до прийняття остаточного рішення по кримінальному проваджені, яке 20.09.2023 року виявлено та вилучено в ході огляду за адресою: автодорога Одеса-Рені, траси М-15, 60 кілометр, за координатами 46.39007, 30.08986, а саме:

-вантажний автомобіль «MAN», синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 », номер рами, НОМЕР_4 , та причіп-самоскид, сірого кольору д.н.з. « НОМЕР_11 », номер рами НОМЕР_5 ;

- легковий автомобіль «Nissan ALTIMA», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », номер рами НОМЕР_6 , до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню.

В частині заборони користування клопотання залишити без задоволення.

Вантажний автомобіль «MAN», синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 », номер рами, НОМЕР_4 , та причіп-самоскид, сірого кольору д.н.з. « НОМЕР_11 », номер рами НОМЕР_5 негайно повернути користувачу ОСОБА_4 .

Зобов`язати ОСОБА_4 за першою вимогою слідчого надати автомобіль для проведення слідчих дій. Заборонити користувачу ОСОБА_4 та власникам - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 здійснювати будь-які дії щодо відчуження автомобіля та причепу.

Легковий автомобіль «Nissan ALTIMA», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », номер рами НОМЕР_6 негайно повернути користувачу ОСОБА_3 .

Зобов`язати ОСОБА_3 за першою вимогою слідчого надати автомобіль для проведення слідчих дій. Заборонити користувачу ОСОБА_3 та власнику майна ОСОБА_16 здійснювати будь-які дії щодо відчуження автомобіля.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 06 жовтня 2023 року о 15:00 годинні.

Слідчий суддя ОСОБА_1