Провадження № 1-кс/727/3167/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (матеріали кримінального провадження ЄРДР № 0002720 від 20.07.2023 року) відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Інта (Комі), мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,-

за участю:

прокурора - ОСОБА_5

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді звернулася слідчий з клопотанням, яке погоджено із прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що впродовж останніх 12 (дванадцяти) років ОСОБА_4 , перебуваючи в офіційному шлюбі, спільно проживав разом з дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її двома неповнолітніми доньками від першого шлюбу: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, протягом останніх трьох років (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) по 20.07.2023 ОСОБА_4 , будучи вітчимом неповнолітньої ОСОБА_8 , перебуваючи спільно з останньою по місцю їх фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово примушував останню залишитись з ним в приміщенні спальної кімнати будинку. Перебуваючи наодинці з ОСОБА_8 , а також з метою задоволення своєї статевої пристрасті, без добровільної згоди неповнолітньої ОСОБА_8 , яка внаслідок свого віку (недостатності життєвого досвіту та неповноліття) не могла усвідомлювати сутність та значення вчинюваних відносно неї дій, неодноразово вчинював дії сексуального характеру, пов`язані з оральним та вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_8 , з використанням своїх геніталій.

Зокрема, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на систематичне задоволення своєї статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями до неповнолітньої падчерки ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що в силу її загального фізичного та психологічного розвитку вона не може чинити опір, застосовуючи психологічний тиск та погрози фізичною розправою відносно неповнолітньої ОСОБА_8 , про вік якої ОСОБА_4 було достеменно відомо, примушував її оголювати статеві органи та застосовуючи фізичний примус, вводив свій статевий орган у ротову порожнину та у вагінальний отвір неповнолітньої падчерки, вчинювавши дії сексуального характеру, пов`язані з оральним та вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій, під час яких спричиняв неповнолітній ОСОБА_8 фізичний біль та порушував сексуальну недоторканість останньої.

Разом з тим, ОСОБА_4 , чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, впродовж останніх двох років (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) по 20.07.2023, будучи вітчимом неповнолітньої ОСОБА_9 , в моменти перебування наодинці з останньою в одній із житлових кімнат будинку, по місцю їх спільного фактичного проживання, що в АДРЕСА_1 , з метою систематичного задоволення своєї статевої пристрасті, без добровільної згоди неповнолітньої ОСОБА_9 , яка внаслідок свого віку (недостатності життєвого досвіду та неповноліття) не могла усвідомлювати сутність та значення вчинюваних відносно неї дій та користуючись цим, неодноразово вчинював дії сексуального характеру, пов`язані з оральним та вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_9 , з використанням своїх геніталій.

Зокрема, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на систематичне задоволення своєї статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями до неповнолітньої падчерки ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що в силу її загального фізичного та психологічного розвитку вона не може чинити опір, застосовуючи психологічний тиск та погрози фізичною розправою відносно неповнолітньої ОСОБА_9 , про вік якої ОСОБА_4 було достеменно відомо, примушував її оголювати статеві органи та застосовуючи фізичний примус, вводив свій статевий орган у ротову порожнину та у вагінальний отвір неповнолітньої падчерки, вчинювавши дії сексуального характеру, пов`язані з оральним та вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій, під час яких спричиняв неповнолітній ОСОБА_9 фізичний біль та порушував сексуальну недоторканість останньої.

ОСОБА_4 20.07.2023 о 16 год. 52 хв. затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

21.07.2023 о 11 год 00 хв ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152 КК України.

Вказує, що закінчення досудового розслідування на даному етапі є неможливим та потребує додаткового часу, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, в обґрунтування необхідності продовження підозрюваному строку тримання під вартою покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на неповнолітніх потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, в зв`язку з чим просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала з підстав викладених в ньому.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що 20.07.2023 року до ЄРДР внесені відомості за №0002720, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.152 КК України.

20.07.2023 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

21.07.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152 КК України.

21.07.2023 до ЄРДР були внесені відомості за №0002733, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

21.07.2023 прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_10 матеріали досудового розслідування №0002720 від 20.07.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України об`єднано в одне провадження із №0002733 від 21.07.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, присвоєно № 0002720 від 20.07.2023 року та досудове розслідування доручено слідчим ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області.

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.07.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого визначено до 15 год. 00 хв. 17.09.2023.

Постановою заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_11 від 02.08.2023 року доручено здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні СУ ГУНП в Чернівецькій області.

08.09.2023 постановою заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців тобто до 21.10.2023.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13 вересня 2023 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 21.10.2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 17 жовтня 2023 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до п`яти місяців, тобто до 21 грудня 2023 року.

Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При судовому розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Також, зважаючи на практику Європейського суду, враховую, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Так, з матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_4 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Також вважаю, що прокурором в судовому засіданні надано обґрунтовані підстави вважати, що по даному кримінальному провадженню досудове слідство не можливо закінчити до завершення строку дії запобіжного заходу, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій для виконання вимог КПК України. Зокрема, як зазначає слідчий, ще необхідно: долучити висновки судових молекулярно-генетичних експертиз, які знаходяться на виконанні експертів в іншій області. Поряд з цим, необхідно провести допити неповнолітніх потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в порядку ст. 225 КПК України (із використанням моделі Барнахус). Разом з тим, після отримання показань у неповнолітніх дітей, може виникнути необхідність у допиті інших свідків у кримінальному провадженні (частина з яких, є неповнолітніми та малолітніми). Також, після допитів неповнолітніх потерпілих необхідно призначити та провести судово-психіатричні експертизи щодо їх психічного стану. Крім того, з урахуванням отриманих висновків судових експертиз та отриманих показань від неповнолітніх потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 необхідно оголосити кінцеву підозру ОСОБА_4 та прийняти рішення у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим, розслідування у даному провадженні не може бути завершеним до закінчення трьох місячного строку досудового розслідування.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, враховую тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 обставини, які були раніше встановлені під час розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину щодо неповнолітніх дітей, за що передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, він знайомий зі свідками, йому відомі обставини кримінального провадження, а тому існують ризики, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на неповнолітніх потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому приходжу до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що заявлені раніше ризики не зменшились і для їх запобігання, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу є безпідставним.

За таких обставин клопотання про продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування підлягає задоволенню.

Згідно з п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Беручи до уваги з`ясовані судом обставини, вважаю за необхідне не визначити розмір застави.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор» до 15 грудня 2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1