Пр. № 1-кп/521/1990/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 листопада 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

у присутності захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження №0000962 від 11.07.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, Сумської області, громадянина України, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

11.07.2023 року, приблизно о 12 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи напроти будинку № 20, який розташований по вул. Інглезі в м. Одесі, побачив на землі банківську картку AT КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пп.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити.

У подальшому ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що картка та наявні на ній кошти є чужою власністю, знаючи, що дана банківська картка належить іншій особі, та маючи можливість ідентифікувати особу, яка втратила зазначене майно, побачивши, що вищезазначена карта обладнана NFC чіпом, що дає можливість розраховуватись без підтвердження пароля, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на привласнення офіційного документу, маючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме для заволодіння грошовими коштами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисливим мотивом, таємно, шляхом вільного доступу, привласнив банківську платіжну карту АТ КБ «Приват Банк» номер № НОМЕР_1 , яка використовувалась та належала потерпілому ОСОБА_6 , з метою подальшого використання в корисливих цілях, таким чином позбавив потерпілого можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тобто умисно привласнивши вказаний офіційний документ, який був загублений потерпілим.

В подальшому після заволодіння банківською платіжною картою номер № НОМЕР_1 , яка була видана АТ КБ «Приват Банк» та належить ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ХІ від 24.02.2022, на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжено, останній раз Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3057-ХІ» від 02.05.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 20 травня 2023 року строком на 90 діб, продовжуючи реалізацію свого загального злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які знаходились на вказаній банківській карті, шляхом здійснення розрахунків вищевказаною банківською картою за придбані товари, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, переконавшись, що його дії є непомітними для потерпілого та інших осіб, 11.07.2023 у період часу з 12 год. 53 хв. до 13 год. 01 хв., перебуваючи в м. Одесі здійснив покупки товарів у різних магазинах розташованих у Малиновському районі м. Одеси, шляхом здійснення 4 транзакцій за допомогою банківської карти № НОМЕР_1 , яка була видана АТ КБ «Приват Банк» та належить ОСОБА_6 , які охоплювались єдиним умислом та своїми умисними діями, ОСОБА_5 завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1 554 гривні 10 копійок.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, та повністю підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, за яких він таємно привласнив банківську картку та незаконно використовував кошти належні потерпілому при розрахунку в різних магазинах.

Окрім повного визнання своєї вини, винна обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників кримінального провадження судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. Також предметом дослідження судом доцільним було визначено дослідження матеріалів, речових доказів та цивільного позову.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_5 , у скоєних кримінальних правопорушеннях повністю доказана та кваліфікує його дії:

- за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

- за ч. 1 ст. 357 КК України за кваліфікуючими ознаками: привласнення офіційного документу, вчинено з корисливих мотивів.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами які пом`якшують покарання ОСОБА_5 щире каяття, повне визнання своєї вини.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 в ході судового розгляду не встановлено.

На підставі викладеного, відношенням обвинуваченого до скоєного, та з урахуванням пом`якшуючих вину обставин, суд приходить до висновку, про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає, що покарання в нижніх межах санкції осудних статей, за сукупністю кримінальних правопорушень, у вигляді позбавлення волі, з випробуванням, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов потерпілого суд залишає без розгляду, у зв`язку повним та добровільним відшкодуванням обвинуваченим завданих злочином збитків.

Судові витрати по справі - відсутні.

Питання долі речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 349, 373, 374, 376, КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, не обирати.

Цивільний позов потерпілого залишити без розгляду.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20.07.2023 року (справа № 521/18630/23, пр. № 1-кс/521/2715/23) скасувати.

Речові докази по даному кримінальному провадженню:

- документи у вигляді відеозаписів з камер відеоспостереження, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 34 від 11.07.2023, збережених на оптичний диск білого кольору DVD-R (CMDR47G-CFMWM03-6865 65LA0145); оптичний CD-R 52х диск (700 Mb 80 min «Verbatim»), який містить виписку по карті AT КБ «Приват Банк» НОМЕР_2 за період часу з 11.07.2023 по 12.07.2023, відкриту на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - зберігати при матеріалах справи;

- дві пляшки коньяку «Adjari», об`ємом по 0,5 л. кожна, - знищити.

Банківську картку AT КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , особистий одяг, а саме: футболку зеленого кольору із надписом «Соте to the Dark side», джинсові штани чорного кольору, кепку чорного кольору повернути, після набрання вироком законної сили, власнику у встановленому законом порядку..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - з дня отримання його копії.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1