Справа № 147/1571/23
Провадження № 1-кс/147/424/23
У Х В А Л А

тримання під вартою

14 грудня 2023 року смт Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Ободівка Тростянецького району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 21.12.2022, за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, відповідно до п. 1 ст.89 КК України судимість не погашена та не знята, у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000188 від 15.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

14 грудня 2023 року слідчий СВ відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , мотивуючи своє клопотання тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення умисних злочинів, зокрема вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 21.12.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України та вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 06.12.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний тяжкий злочин.

23.10.2023 близько 23:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу домоволодіння ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , помітивши на подвір`ї вантажні транспортні засоби, вирішив проникнути в зазначене домоволодіння з метою викрадення цінних речей. Так, реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 повторно, маючи не погашену та не зняту судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, маючи на меті власне збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, в період дії правового режиму воєнного стану, який діє відповідно до Закону України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Закону України №2119-ІХ від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, відповідно до Закону України №2212-ІХ від 21.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, відповідно до Закону України №2263-ІХ від 22.05.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, відповідно до Закону України №2500-ІХ від 15.08.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб, відповідно до Закону України № 2738-ІХ від 16.11.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб, відповідно до Закону України № 2915-ІХ від 07.02.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб, відповідно до Закону України № 3057-IX від 02.05.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб, відповідно до Закону України № 3275-IX від 27.07.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб, в нічний час зайшов зі сторони сусідньої земельної ділянки на територію домоволодіння ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , після чого обдивившись подвір`я вирішив проникнути на горище, що знаходиться над господарською спорудою. Скориставшись наявною поряд драбиною, ОСОБА_5 виліз на горище господарської споруди та через незамкнуті двері проник у горищне приміщення, в якому виявив та вчинив крадіжку наступних бувших у користуванні автозапчастин, які належать потерпілому ОСОБА_8 , а саме: мідного радіатора охолодження автомобіля КАМАЗ, ринкова вартість якого становить 5580,00 грн.; мідних радіаторів охолодження автомобіля ГАЗ-53 в кількості 2 шт. ринковою вартістю 4650,00 грн за 1 шт., на загальну суму 9300,00 грн; мідних радіаторів охолодження автомобіля ГАЗ-52 в кількості 2 шт. ринковою вартістю 4650,00 грн за 1 шт., на загальну суму 9300,00 грн; мідного радіатора охолодження автомобіля ГАЗ-3307, ринковою вартістю 4650,00 грн; мідного радіатора обігрівача автомобіля КАМАЗ, ринковою вартістю 930,00 грн; мідних радіаторів обігрівача автомобіля ГАЗ-53 в кількості 3 шт. ринковою вартістю 558,00 грн за 1 шт., на загальну суму 1674,00 грн. Загальна сума викраденого майна складає 31434,00 грн, вартість викраденого майна встановлена на підставі висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи Вінницького відділення КНДІСЕ від 07.12.2023 №7604/23-21.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, а саме відламав від автомобільних радіаторів металеві частини, а мідні частини продав в якості металобрухту в смт Тростянець Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_9 , якому не було відомо про, те, що дані речі є викраденими, за що отримав грошові кошти в сумі 9000 грн, які витратив на особисті потреби. Внаслідок вищезазначених протиправних дій ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 31434,00 грн.

Таким чином органом досудового розслідування, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - крадіжці, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Слідчий стверджує, що в ході досудового розслідування кримінального провадження зібрано достатньо доказів, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

13.12.2023 о 15:30 год. ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, запобіганню вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується наступними обставинами. Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Вивчивши особу ОСОБА_5 встановлено, що він офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. При цьому, офіційного джерела доходу не має. Тому, з огляду на страх перед невідворотно суворим покаранням за вчинене кримінальне правопорушення, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КП України, а саме запобігання спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обгрунтовується тим, що на даний час досудове розслідуваня триває, та у кримінальному провадженні збираються необхідні докази, які може знищити чи спотворити ОСОБА_5 перебуваючи на свободі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків чи інших учасників досудового розслідування обгрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків даного правопорушення та інших його учасників, які можуть дати свідчення проти підозрюваного, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, слідчі дії не завершені. При цьому, у кримінальному провадженні наявні свідки, які проживають на території Тростянецької територіальної громади Гайсинського району та останній може впливати на них, з метою зміни показів для уникнення кримінальної відповідальності.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення обгрунтовується тим, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, зокрема має не погашену та не зняту судимість за вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 21.12.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, за яким був засуджений до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі статей 75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання у виді п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком один рік шість місяців. Під час відбуття покарання ОСОБА_5 вчинив ще два умисних кримінальних правопорушень: вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 06.12.2023 ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання за цим вироком за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 21.12.2022, та остаточним покаранням визначено 5 років та 10 місяців позбавлення волі. Відповідно до п. 1 ст. 89 КК України судимість не погашена та не знята, перебуває на обліку у Гайсинському районному секторі №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області як суб`єкт пробації, в якого не закінчився випробувальний термін. Незважаючи на ці обставини, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, та в період іспитового строку вчинив нові кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України.

Водночас застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обмежить вільне пересування ОСОБА_5 , забезпечуватиме виконання покладених на нього обов`язків та запобігатиме спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, запобіганню вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні, клопотання підтримав, обґрунтовуючи його належними доказами, наполягав на його задоволенні. Зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, викрав радіатори на загальну суму 31434 грн і здав як металобрухт за 9000 грн. Під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів на підтвердження обгрунтованості підозри ОСОБА_5 . Також, зазначив про наявність ризиків передбачених п.1, п.2, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав і зазначив, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, і більш м`який запобіжний захід застосовувати недоцільно. Вказав, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Зазначив, що підозрюваний з 2021 року неодноразово притягувався до криміналдьної відповідальності, до нього застосовувалися заходи виховного характеру, також перебував на обліку в органі пробації. Під час іспитового строку ОСОБА_5 вчинив нове кримінальне правопорушення, за вчинення якого ухвалено обвинувальний вирок судом. Підозра щодо ОСОБА_5 є обгрунтованою. Систематичність вчинення правопорушень підозрюваним свідчить про необхідність застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту. Зазначив, що в нього лежачий батько за яким він дивиться.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати більш м`який альтернативний запобіжний захід. Зазначив, що підозрюваний не має намірів перешкоджати досудовому розслідуванню та не ухиляється від слідства, з`являється на всі виклики. Ризики зазначені у клопотанні нічим не підтверджені і є надуманими, та не можуть бути підставою для обрання такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою. Також вказав, що ОСОБА_10 має тимчасові підробітки/, має бажання створити сім`ю, проживає з співмешканкою і її двома дітьми. Зазисник вказує, що для запобігання більшості ризиків та виконання обов`язків може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання ОСОБА_5 .

Вислухавши думку всіх учасників процесу, дослідивши письмові докази слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В клопотанні зазначено, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 2, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; запобігання спробам незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявок до слідчого, прокурора та суду, чи іншим шляхом, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозра пред`явлена ОСОБА_5 обґрунтована доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме: заявою потерпілого ОСОБА_8 про крадіжку автомобільних радіаторів з горища його домоволодіння; протоколом огляду місця події. 15.11.2023 під час огляду місця події, а саме горища господарської споруди належної ОСОБА_8 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , обробивши магнітним порошком поверхню дверцят від вантажного автомобіля та поверхню скла від вантажного автомобіля, виявлено сліди рук, які поміщено на аркуш білого паперу та упаковано до спеціального пакету; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; документами на право власності зназначеним житловим будинком; протоколом проведеного слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_8 , який вказав де саме та які речі викрадено; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що зазначений радіатор, а також ще п`ятеро автомобільних радіаторів від вантажних автомобілів та 4 малих радіаторів від обігрівачів вантажних автомобілів, йому продав 24.10.2023 ОСОБА_11 за 9000 грн; протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками ОСОБА_9 під час якого він вказав на фото на якому зображено особу ОСОБА_5 ; заявою ОСОБА_9 про добровільну видачу радіатора від вантажного автомобіля ГАЗ-3307; відповідно до протоколу огляду предмету від 15.11.2023, у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , вилучено викрадений радіатор водяного охолодження автомобіля ГАЗ-3307 мідний, бувший в користуванні, в технічно справному стані, якого останній добровільно видав на підставі письмової заяви; постановою слідчого від 15.11.2023 вищевказаний автомобільний радіатор визнаний речовим доказом та приєднаний до кримінального провадження №0000188 в якості речового доказу; ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду від 16.11.2023 на зазначений автомобільний радіатор накладено арешт; допитом свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що на власному автомобілі відвозиі ОСОБА_13 в смт Тростянець. При цьому ОСОБА_11 взяв зі свого домоволодіння, де він проживає в с. Ободівка мідні радіатори, які продав в смт Тростянець; допитом свідка ОСОБА_14 , який повідомив, що на власному автомобілі відвозиі ОСОБА_13 в смт Тростянець. При цьому ОСОБА_11 взяв зі свого домоволодіння, де він проживає в с. Ободівка мідні радіатори, які продав в смт Тростянець; протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками ОСОБА_14 ; висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи Вінницького відділення КНДІСЕ від 07.12.2023 №7604/23-21 про ринкову вартість автомобільних радіаторів; постановою прокурора про отримання зразків для експертизи, на підставі якої у ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_8 відібрано зразки відбитків пальців та долоней рук; висновком судової дактилоскопічної експертизи від 21.11.2023 №СЕ-19/102-23/20237-Д, сліди долоні руки, які виявлені та вилучені під час огляду місця події на горищі господарської споруди, належить ОСОБА_5 ; документами що характеризують ОСОБА_5 , а саме довідки-характеристики з місця їх проживання, довідки про склад сім`ї, довідки від лікаря-нарколога та психіатра, довідка з центру пробації щодо перебування на обліку ОСОБА_5 , копіями вироків Тростянецького районного суду від 21.12.2022 та 06.12.2023.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З наданих матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя має достатні підстави вважати, що громадянин ОСОБА_5 причетний до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та суду), полягає в тому, що підозрюваний Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. При цьому, офіційного джерела доходу не має. Тому, з огляду на страх перед невідворотно суворим покаранням за вчинене кримінальне правопорушення, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Також є обґрунтованим ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КІІК України (незаконно впливати на свідків чи інших учасників досудового розслідування), який полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків даного правопорушення та інших його учасників, які можуть дати свідчення проти підозрюваного, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, слідчі дії не завершені. При цьому, у кримінальному провадженні наявні свідки, які проживають на території Тростянецької територіальної громади Гайсинського району та останній може впливати на них, з метою зміни показів для уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинення іншого кримінального правопорушення), зокрема, полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, зокрема має не погашену та не зняту судимість за вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 21.12.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, за яким був засуджений до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі статей 75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання у виді п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком один рік шість місяців. Під час відбуття покарання ОСОБА_5 вчинив ще два умисних кримінальних правопорушень: вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 06.12.2023 ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання за цим вироком за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 21.12.2022, та остаточним покаранням визначено 5 років та 10 місяців позбавлення волі. Відповідно до п. 1 ст. 89 КК України судимість не погашена та не знята, перебуває на обліку у Гайсинському районному секторі №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області як суб`єкт пробації, в якого не закінчився випробувальний термін. Незважаючи на ці обставини, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, та в період іспитового строку вчинив нові кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України.

Поряд з тим, слідчий суддя вважає не переконливим та необгрунтованим доводи слідчого та прокурора про наявність ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (запобігання спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), зважаючи на висновки Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» про те, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Будь-яких доказів на обгрунтування вказаного ризику слідчому судді надано не було.

Відповідно до норм чинного законодавства право на свободу та особисту недоторканність є одним із найбільш значущих прав людини.

Відповідно до ч. 2 ст.29 Конституції України та ст. 5 пункту 1 підпункту «с» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, а саме законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, враховуючи його вік, стан здоров`я, відсутність офіційної роботи відсутність у нього усталених здорових соціальних зв`язків, підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, які свідчать про те, що зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 може бути спроба переховування від органів досудового розслідування, та суду, впливу на свідків чи інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, продовження вчинення ряду інших кримінальних правопорушень, що відповідно до п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України є наявними ризиками.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність у даному випадку виключних обставин, передбачених ч. 4 ст.183 КПК України, які дають підстави не визначати розмір застави, слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, визначає розмір застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його тяжкість, майновий і сімейний стан ОСОБА_5 та вказані вище ризики.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов переконання, що підозрюваному ОСОБА_5 варто визначити розмір застави у межах передбаченого законом за підозрою у вчиненні тяжкого злочину, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Водночас слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Щодо доводів підозрюваного та його захисника про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, то на переконання слідчого судді, цілі і завдання запобіжного заходу не будуть дотримані при обранні ОСОБА_5 цілодобового домашнього арешту.

Разом з тим слідчий суддя не може погодитись з доводами сторони захисту щодо необґрунтованості ризиків, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя критично оцінює доводи підозрюваного та його захисника про наявність у ОСОБА_5 хворого батька, який потребує догляду та про створення підозрюваним сім`ї, оскільки такі доводи нічим не підтверджені.

Розглянувши клопотання, перевіривши матеріали справи, враховуючи думку слідчого та прокурора, які вважають необхідним застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та є всі підстави для його задоволення, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193-194, 196-197, 205, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 лютого 2024 року включно.

Виконання ухвали покласти на уповноважену особу Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику та скерувати начальнику ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» для виконання.

Одночасно визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152; банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача (IBAN) UA0000401, призначення платежу: запобіжний захід - застава.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного відповідно до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки: прибувати на виклики уповноважених осіб органу досудового розслідування та суду; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти орган досудового розслідування чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

Визначити термін дії ухвали про застосування щодо ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань №1» шістдесят днів - до 11 лютого 2024 року включно.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 16 годині 00 хвилин 14 грудня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1