Справа № 755/9377/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000001 від 04.01.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Лутугине Луганської області, з вищою освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Громадянин України ОСОБА_3 , усвідомлюючи та достовірно знаючи про факт окупації Автономної Республіки Крим збройними силами рф та заборону здійснення будь-якої господарської діяльності у співпраці з державою-агресором, умисно та протиправно 19.06.2014 року зареєстрував відповідно до законодавства рф Товариство з обмеженою відповідальністю «Кедр» (ОГРН рф: 905, ИНН рф: , КПП рф: 910801001), за адресою: АР Крим, місто Феодосія, Керченське шосе, буд. 38.

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Кедр», відповідно до діючого статуту підприємства та маючи право діяти без довіреності від імені юридичної особи, розуміючи факт окупації Автономної Республіки Крим збройними силами рф, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, здійснив провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади створеними на тимчасово окупованій території, а саме ОСОБА_3 , будучи обізнаним про необхідність реєстрації на порталі рф щодо державних закупівель відповідно до Федерального закону рф від 05.04.2013 року № 44-ФЗ «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд» здійснив реєстрацію, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ТОВ «Кедр» на «Официальном сайте единой информационной системы в сфере закупок в информационной-телекоммуникационной сети интернет» http://zakupki.gov.ru, а також на сайті https://www.rts-tender.ru/ РТС-тендер - злектронная торговая площадка для государственных и муниципальных закупок (rts-tender.ru).

Усвідомлюючи, що контрагентами у таких договорах будуть бюджетні підприємства, установи та організації країни агресора рф ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на укладання таких договорів, уклав та підписав електронним підписом «государственний контракт» № 30868/5737 від 14.06.2022 року з так званою «федеральною казенною установою «Центр господарського та сервісного забезпечення Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації по Республіці Крим» на поставку бензину марки АІ - 95, АІ - 92, дизельного пального в талонах та паливних картах через мережу АЗС в рамках державних потреб і оборонного замовлення федеральної установи рф до 31.12.2024 року на загальну суму 126 509 198 російських рублів.

Особливістю даних «державних контрактів» згідно Федерального закону рф від 05.04.2013 року № 44-ФЗ «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд» є те, що дані контракти відповідно до «Статьи 51. Заключение контракта по результатам электронной процедуры», а саме п. 3 «Не пізніше п`яти робочих днів, наступних за днем ??розміщення замовником відповідно до частини 2 цієї статті проекту контракту, учасник закупівлі, з яким укладається контракт, здійснює одну з таких дій: підписує посиленим електронним підписом особи, яка має право діяти від імені учасника закупівлі, проект контракту та одночасно розміщує на електронному майданчику підписаний проект контракту, а також документ, що підтверджує надання забезпечення виконання контракту відповідно до цього Закону (за винятком випадків, передбачених цим Законом)».

Відповідно до технічного завдання, адреси та графіку поставки, що є невід`ємним додатком до контракту № 30868/0737 від 14.06.2022 року, укладеного між ТОВ «Кедр», в особі ОСОБА_3 , та так званою «федеральною казенною установою «Центр господарського та сервісного забезпечення Міністерства внутрішніх справ рф по Республіці Крим», в особі начальника ОСОБА_6 , зобов`язання з поставки товару (бензину автомобільної марки АІ - 95, АІ - 92, дизельного пального в талонах та паливних картах) за заявкою замовника повинно бути виконано у строк до 31.12.2024 року.

Таким чином, відповідно до «гарантії № ЗГ004991» від 10.06.2022 року, в якій міститься інформація про те, що у разі не виконання «державного контракту» № 30868/5737 від 14.06.2022 року, ТОВ «Кедр» в особі ОСОБА_3 зобов`язаний буде сплатити 6 325 459.90 рос. руб.

Отже, ОСОБА_3 , перебуваючи на тимчасово окупованій території України у м. Феодосія, здійснив провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади, а саме так званою «федеральною казенною установою «Центр господарського та сервісного забезпечення Міністерства внутрішніх справ рф по Республіці Крим», створеним на тимчасово окупованій території, а саме ОСОБА_3 , будучи засновником та перебуваючи на посаді директора ТОВ «Кедр», маючи право діяти від імені юридичної особи, згідно вказаних документів здійснив послуги з передачі у власність пального (бензину автомобільної марки АІ - 95, АІ - 92, дизельного пального в талонах та паливних картах) «ФКУ «ЦХИСО МВД по Республике Крым» в рамках державних потреб і оборонного замовлення федеральної установи рф до 31.12.2024 року на загальну суму 126 509 198 російських рублів, що підтверджується наявністю інформації, викладеної «официальным сайтом единой информационной системи в сфере закупок в информационной-телекоммуникационной сети интернет предназначеной для обеспечения свободного доступа к полной и достоверной информации о контрактной системе закупок и закупках товаров, работ, услуг отдельными видами юридических лиц, а так же для формирования, обработки и хранения такой информации. Порядок размещения информации на Официальном ЕИС и ее содержание регламентируется Федеральним законом от 05.04.2013 № 44-ФЗ «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственних и муниципальных нужд» и федеральним законом рф від 18.07.2011 № 223-ФЗ «О закупках товаров, работ, услуг отдельными видами юридических лиц», а так же существующими подзаконными актами (http://zakupki.gov.ru)», чим довів свій злочинний умисел, направлений на провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, до кінця.

Оскільки, керуючись ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia), він показань суду не надавав, при цьому заяв, протестів та клопотань на адресу суду також не подавав.

Судовий розгляд проводився за обов`язкової участі захисника, який був забезпечений державою та користувався процесуальними правами обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

У судовому засіданні були дослідженні наступні докази.

З відповіді Офісу Президента України № 45-01/600 від 13.06.2023 року вбачається, що матеріали стосовно припинення громадянства України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно із поданою ним заявою або внаслідок втрати громадянства України на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства у встановленому порядку не надходили.

Також, з протоколу огляду від 30.03.2023 року з додатками, зокрема, вбачається, що слідчим Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_7 , у межах кримінального провадження № 0000001 від 04.01.2023 року, за участі спеціаліста ОСОБА_8 , проведено огляд інформації, розміщеної в мережі «Інтернет». Оглядом встановлено, що з метою виявлення інформації, яка міститься у відкритих джерелах мережі «Інтернет», доступ до яких не обмежується власником, а саме веб-сторінки інформаційно-аналітичної бази даних «Rusprofile» за URL адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на якій містяться посилання на офіційну веб-сторінку єдиної інформаційної системи в сфері закупівель російської федерації за URL адресою: https://zakupki.gov.ru/. У пошуковому вікні на сайті https://www.rusprofile.ru/ введено індивідуальний податковий номер рф «», який належить «ООО «Кедр»». При цьому спеціаліст зазначив, що підключення до даного сайту здійснюється за протоколом «НТТРS» з чинним сертифікатом безпеки, що виключає підробку відомостей, які передаються з вказаного ресурсу. Крім того, сертифікат сайту підтверджує його належність відповідній організації. За результатами повного пошуку встановлено, що у інформаційно аналітичній базі даних «Rusprofile» існує картка «Общество с ограниченной ответственностью «Кедр» (ОДРН рф 905 від 19.06.2014, 1ПН рф , КПП рф 910801001, юридична адреса: АР Крим, місто Феодосія, Керченське шосе, буд. 38, генеральний директор ОСОБА_3 , електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , основний вид діяльності: оптова торгівля моторним паливом, включаючи авіаційний бензин (46.71.2), яка розташована за URL адресою: https://www.rusprofile.ru/id/7311951, після чого був здійснений перехід до повної інформації. Здійснивши подальший огляд інформації, встановлено, що «ООО «Кедр»» виступаючи в ролі «постачальника» уклало 2473 контрактів з 579 замовниками, які відображаються у розділі «Госзакупки». Перейшовши до сторінки другого контракту № 822000032 від 15.06.2022 року, який розміщений на веб-сайті єдиної інформаційної системи в сфері закупівель російської федерації за URL адресою: https://zakupki.gov.ru/epz/contractCard/common-info.html?reestrNumber=822000032&contractInfold=73857027, встановлено, що він укладений між «виконавцем» «ООО «Кедр», в особі директора ОСОБА_3 , із «замовником» «Федеральное казенное учреждение «Центр хозяйственного и сервисного обеспечения министерства внутренних дел по Республике Крым», в особі директора ОСОБА_9 , на суму 126 509 198,08 російських рублів. Разом з цим, на вказаній веб-сторінці заходиться інтерактивне вікно « ІНФОРМАЦІЯ_7 », переходячи за яким знаходяться 5 файлів доступних для завантаження, які були завантажені на комп`ютер слідчого, роздруковані та долучені до протоколу огляду.

Відповідно до документу «Независимая Гарантия № ЭГ004991» від 10.06.2022 року, що долучений до протоколу огляду від 30.03.2023 року, у разі невиконання «государственного контракта» № 30868/5737 від 14.06.2022 року, ТОВ «Кедр», в особі ОСОБА_3 , зобов`язаний буде сплатити 6 325 459, 90 рос. руб. на користь «Федерального казенного учреждения «Центр хозяйственного и сервисного обеспечения министерства внутренних дел по Республике Крым», у той же час гарантом указаної угоди виступає «РОССИЙСКИЙ НАЦИОНАЛЬНЫЙ КОММЕРЧЕСКИЙ БАНК».

Крім того, відповідно до документу «Государственный контракт № 30868/5737» від 14.06.2022 року з додатками, що долучений до протоколу огляду від 30.03.2023 року, зокрема, вбачається, що ТОВ «Кедр», в особі генерального директора ОСОБА_10 , в якості виконавця з однієї сторони та «Федеральное казенное учреждение «Центр хозяйственного и сервисного обеспечения министерства внутренних дел по Республике Крым» (рос. скор. «ФКУ «ЦХИСО МВД по Республике Крым»), в особі директора ОСОБА_9 , як замовник з іншої сторони, уклали та підписали вказаний «государственний контракт» на поставку бензину марки АІ - 95, АІ - 92, дизельного пального в талонах та паливних картах через мережу АЗС в рамках державних потреб і оборонного замовлення федеральної установи рф до 31.12.2024 року на загальну суму 126 509 198 російських рублів.

Всі перелічені джерела інформації суд оцінює за правилами документа (ст. 99 КПК України), а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 237 КПК з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на підтвердження винуватості ОСОБА_10 сторона обвинувачення посилається, зокрема, на протокол огляду інформації, розміщеної в мережі «Інтернет», та додані до протоколу документи, що також розміщені в мережі «Інтернет», яким підтверджується, що ОСОБА_10 , будучи генеральним директором ТОВ «КЕДР», здійснював господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Підстав для визнання таких доказів недопустимими і неналежними не вбачається, оскільки інформація взята з офіційний інтернет-сайтів органів державної влади рф, які загальнодоступні в мережі «Інтернет».

Огляд указаних інтернет-сайтів здійснено слідчим з дотриманням вимог ст. 237 КПК та зафіксовано (за допомогою функцій скріншоту та друку) зміст відображеної у них, як електронних документах, інформації, що підтверджує існування обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи логічність, послідовність, узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані задокументовані дані про діяльність ОСОБА_10 достовірними доказами обвинувачення. Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року ( у справі № 759/7443/17).

Будь-яких інших належних та допустимих доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Отже, дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_10 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Що стосується процедури спеціального судового провадження, то аналізуючи наявні в матеріалах провадження докази на підтвердження завчасних належних викликів обвинуваченого ОСОБА_10 до суду, які, зокрема, опубліковувались у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, свідчить про те, що він мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав, чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самим захисника; в) бути присутнім під час судового розгляду та захищати себе особисто, чи за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного захисника безкоштовно. Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Натомість, ОСОБА_10 не скористався своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України.

Суд вважає, що наявні у кримінальному провадженні документи свідчать про відмову ОСОБА_10 , який повинен знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння, вчинені на території суверенної України та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про його наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна. Ухилення обвинуваченого від правосуддя суд оцінює як реалізацію ним його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

З огляду на особливості даного кримінального провадження, окремої уваги потребує правова оцінка питання громадянства ОСОБА_10 та фактів з цього приводу.

Громадянство України ОСОБА_10 підтверджено дослідженими судом доказами та ніким із учасників судового розгляду не оспорюється, а тому доказуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство.

Згідно з положеннями Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року № 2235-III, який визначає підстави і порядок набуття та припинення громадянства України, законодавство у цій сфері ґрунтується на принципах: єдиного громадянства, якщо громадянин України набув громадянство іншої держави, то у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України; неможливості позбавлення громадянина України громадянства України; визнання права громадянина України на зміну громадянства; збереження громадянства України незалежно від місця проживання (ст. 2). Громадянство України припиняється внаслідок виходу з громадянства України за клопотанням громадянина України та втрати громадянства України внаслідок добровільного набуття повнолітнім громадянином України громадянства іншої держави (ст. ст. 17, 18 та 19). При цьому, вихід з громадянства України допускається, якщо особа набула громадянство іншої держави або отримала документ, виданий уповноваженими органами іншої держави, про те, що громадянин України набуде її громадянство, якщо вийде з громадянства України, а не допускається, якщо особі в Україні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто. Датою припинення громадянства України у всіх випадках є дата видання відповідного Указу Президента України (ст. ст. 18 та 19). Громадянин України, який подав заяву про вихід з громадянства України або щодо якого оформляється втрата громадянства, до видання указу Президента України про припинення громадянства України несе всі обов`язки громадянина України (ст. 20).

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII (ч. 4 ст. 5), примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства рф не визнається Україною і не є підставою для втрати громадянства України.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 4 Конституції України, ст. ст. 2, 17-20 Закону України «Про громадянство України», ч. 4 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», дотримуючись проголошеного в Україні визнання права громадянина України на зміну громадянства у встановленому порядку, ОСОБА_10 по теперішній час залишається громадянином України незалежно від місця його проживання. Примусове автоматичне набуття ним як громадянином України, який проживає на тимчасово окупованій території, громадянства рф не визнається Україною, відтак не може бути підставою для втрати ним громадянства України.

Будь-яких інших доказів про намір ОСОБА_10 відмовитись від громадянства України суду надано не було, що підтверджується відповіддю Офісу Президента України № 45-01/600 від 13.06.2023 року, з якої вбачається, що матеріали стосовно припинення громадянства України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно із поданою ним заявою або внаслідок втрати громадянства України на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства у встановленому порядку не надходили.

На свідомий і добровільний характер дій ОСОБА_10 щодо провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, вказує сам характер таких дій, оскільки ОСОБА_10 , усвідомлюючи та достовірно знаючи про факт окупації Автономної Республіки Крим збройними силами рф та заборону здійснення будь-якої господарської діяльності у співпраці з державою-агресором, 19.06.2014 року зареєстрував відповідно до законодавства рф ТОВ «Кедр» та, перебуваючи на посаді директора ТОВ «Кедр», керуючись законодавством рф, уклав та підписав «контракт» № 30868/5737 від 14.06.2022 року з так званою «федеральною казенною установою «Центр господарського та сервісного забезпечення Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації по Республіці Крим» на поставку бензину марки АІ - 95, АІ - 92, дизельного пального в талонах та паливних картах через мережу АЗС в рамках державних потреб і оборонного замовлення федеральної установи рф до 31.12.2024 року на загальну суму 126 509 198 російських рублів.

Між тим, будь-яких доказів того, що ОСОБА_10 вчинив указані дії під впливом фізичного чи психічного примусу суду надано не було, як і не було надано суду доказів, які б спростовували добровільний характер дій ОСОБА_10 .

Крім того, у суду відсутні підстави сумніватись у тому, що ОСОБА_10 , який перебував на посаді директора ТОВ «Кедр», уклав та підписав указаний «государственний контракт» від 14.06.2022 року, оскільки такий документ засвідчено підписом «Генерального директора ОСОБА_10 », крім того засвідчено печаткою «ООО «КЕДР»». Доказів, які б спростували зазначені обставини суду на дано не було, а тому суд вважає безпідставними доводи сторони захисту в цій частині.

Враховуючи викладене, суд, зважаючи на те, що сторони вільні у використанні своїх прав, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, доведена.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_10 поза розумним сумнівом у вчиненні колабораційної діяльності, а саме у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є нетяжким, його ставлення до вчиненого, який свідомо розірвав усі правові відносини з державою Україною та ухилився від явки до суду, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий. Також суд враховує його вік та стан здоров`я.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, дані про особу обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_10 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади у підприємствах, установах та організаціях та займатись господарською діяльністю з конфіскацією майна, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 323, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади у підприємствах, установах та організаціях та займатись господарською діяльністю строком на 10 /десять/ років з конфіскацією майна, яке належить йому на праві приватної власності.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику обвинуваченої та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Суддя: