Справа № 544/1450/21
В И Р О К

іменем України

27 жовтня 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження №0000168 від 19.05.2021 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білки Іршавського району Закарпатської області, громадянина України, з вищою освітою, перебуває на обліку у військкоматі, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого на посаді директора ТОВ «Еверест-Еко-1», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 18 травня 2021 року, близько 20 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом - автомобілем MERCEDES-BENZ ML 270 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Київ-Харків-Довжанський в напрямку міста Полтави, де, проїжджаючи 169км вказаного автошляху в Лубенському районі Полтавської області, порушив вимоги п.п. 10.1., 11.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення з автомобілем MERCEDES-BENZ GLE 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в напрямку м. Київ. В подальшому, після зіткнення з автомобілем MERCEDES-BENZ GLE 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій ОСОБА_4 допустив зіткнення керованого ним транспортного засобу із автомобілем LEXUS GS 350, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався в напрямку м. Київ.

Внаслідок порушення вище вказаних вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 , що призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля LEXUS GS 350, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи №049 від 20.05.2021-02.07.2021 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця правої брівно-скроневої ділянки обличчя, забитої рани та синця нижньої губи справа, субарахноїдального крововиливу правої скронево-тім`яної ділянки головного мозку, осадненого синця передньо- верхньої грудної клітки та шиї зліва (пасок безпеки), синця передньої поверхні лівого кульшового суглобу, гематоми передньо-бокових поверхонь лівого колінного суглобу та лівої гомілки в середній та верхній третині з осадненням та зчісуванням епідермісу, багатоуламкового перелому лівої малогомілкової кістки та лівої великогомілкової кістки у верхній третині внутрішньосуглобовий, садна передньо-внутрішньої поверхні лівого скокового суглобу, гематоми внутрішньої поверхні правого скокового суглобу, синця передньо-внутрішньої поверхні верхньої третини правої гомілки, синця правого колінного суглобу, синця правого стегна в нижній третині та правого стегна в середній третині, уламкового перелому правого стегна на кордоні середньо та нижньої третини, гематоми правої зовнішньої поверхні тазу з осадненням, саден та синців і поверхневих різаних ран тильної поверхні правої кисті пальців та зап`ястку, уламкового перелому правої променевої кістки та правої ліктьової кістки в середній третині, синця проекції 5-11 ребер зліва по лопаточнопідпахвовим лініям, перелому 3-7 ребер зліва та 10-го ребра зліва, синця правого купола діафрагми, лівобічного гематораксу зі зменшенням лівої легені з чисельними великовогнищевими крововиливами переважно в прикореневій зоні, що утворилися від ударної дії тупих твердих предметів та при ударі об такі, деталей салону автомобіля при ДТП в якості водія, фіксованого паском безпеки, можливо в строк та обставинах і положенні, вказаних у постанові, при ударі з зустрічним автомобілем, знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з ДТП і за ступенем тяжкості мають ознаки тяжкого ступеня тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення. Смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 18:15 год. (згідно історії хвороби) від уточнених травм із залученням декількох ділянок тіла (політравма) при ДТП.

Крім того пасажир автомобіля LEXUS GS 350, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_9 в результаті вище вказаного ДТП, згідно висновку експерта №251 від 26.07.2021 отримав тілесні ушкодження у вигляді: переломів 2 і 3 п`ясних кісток лівої кисті зі зміщенням, закритого преломулівої п`яткової кістки, закритого ушкодження капсульно-зв`язучного апарату лівого колінного суглобу, множинні різані і забиті рани пальців і тилу лівої кисті, забій м`яких тканин правої скроневої ділянки голови, які утворилися від дії тупого предмету або при ударі об такий, можливо при ДТП, в указаний у постанові строк, і по ступеню тяжкості відносяться до середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Згідно висновку автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-21/6710-ІТ від 03.06.2021 у діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1., 11.3. Правил дорожнього руху України, що означає:

п. 10.1. Правил дорожнього руху України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 11.3. Правил дорожнього руху України передбачено, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Невідповідності з вимогами п.п. 10.1., 11.3. Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди.

Водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п.п. 10.1., 11.3. Правил дорожнього руху України. Для цього у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги вказаних Правил.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав частково, зазначивши, що вину у вчиненні дорожньо-транспортної визнає повністю, у скоєному кається, однак не визнає, що керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Пояснив, що 18.05.2021 він їхав у м. Полтава, на якомусь відрізку дороги були ремонтні роботи, тому він змістився на відрізок дороги зустрічного транспорту, було вже темно, і він не розминувся з Мерседесом, зачепились з ним по «касательной», а саме: зачепилися дзеркалами, і це призвело до того, що його викинуло на зустрічну смугу. Його автомобіль став некерованим, і він лобом зіткнувся з іншою машиною. Після чого його відвезли у лікарню, він лежав у реанімації. Поступив у лікарню у свідомості. Ніхто кров у нього на аналізи не відбирав, слідчий брав у нього пояснення, лікар-анестезіолог вводив йому знеболюючі ліки (сам попросив знеболити). Не вживав алкогольні напої ні в цей день, ні напередодні. Шкоду всім потерпілим він відшкодував у повному обсязі.

Захисниця обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 просила з урахуванням того, що результати токсикологічного дослідження №1396 є недопустимим доказом, перекваліфікувати дії ОСОБА_4 з ч.3 ст.286-1 КК на ч.2 ст.286 КК України та призначити останньому покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Потерпіла ОСОБА_10 та її представник адвокат ОСОБА_11 у судове засідання не з`явились, надали суду заяви, в яких просили кримінальне провадження розглядати без їх участі. ОСОБА_10 також вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та не заперечує проти призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, не пов`язаного із ізоляцією від суспільства (т.3 а.с.72, 98).

Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, де просив розгляд кримінального провадження проводити без його участі. Уважає, що ОСОБА_4 частково відшкодував йому спричинену шкоду, оскільки цих коштів недостатньо для його подальшого лікування. Вказав, що має претензії матеріального характеру до обвинуваченого, які він буде розглядати в суді в подальшому. При призначення покарання покладається на розсуд суду (т.3 а.с.75).

У силу ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, а це, зокрема, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 в ході судового розгляду свою вину у вчиненні злочину за ч.3 ст.286-1 КК України визнав частково, його винність повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, досліджених безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

- витягом є ЄРДР №0000168 від 19.05.2021, в якому зазначені: короткий виклад обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а саме: 18.05.2021 приблизно о 20год 30хв на 169км автодороги Київ-Харків-Довжанський, на ділянці з двостороннім рухом напрямку м.Харків рухався автомобіль MERCEDES-BENZ ML 270 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , перебуваю чого в стані алкогольного сп`яніння, який виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем MERCEDES-BENZ GLE 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в напрямку м. Київ. Після цього, продовжуючи свій рух водій ОСОБА_4 допустив зіткнення з автомобілем LEXUS GS 350, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався в напрямку м.Київ. Внаслідок ДТП водії ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , а також пасажир автомобіля LEXUS GS 350, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження, з якими доставлені до лікарні; правова кваліфікація ч.3 ст.286-1 КК України (т.1 а.с.164);

- протоколом огляду місця події від 18.05.2021, фототаблицею та схемою пригоди, які є додатками до протоколу. У вказаних доказах зафіксовано фактичні дані про те, що 18.05.2021 на 169км автодороги Київ-Харків-Довжанський Пирятинської ТГ Лубенського району Полтавської області в напрямку м.Полтава сталась ДТП за участю автомобілів MERCEDES-BENZ ML 270 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , MERCEDES-BENZ GLE 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , LEXUS GS 350, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 . На схемі пригоди та фототаблиці позначено точні відомості про розташування вказаних транспортних засобів після скоєння пригоди (т.1 а.с.168-197);

- протоколом огляду трупа від 19.05.2021, в якому зафіксовано фактичні дані про смерть потерпілого ОСОБА_7 (т.1 а.с.198-199);

- результатом токсикологічного дослідження №1396 від 26.05.2021, відповідно до якого в крові ОСОБА_4 при токсикологічному дослідженні виявлено алкоголь 0,6 ‰ (т.1 а.с.218, т.3 а.с.18);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 31.05.2021 та схемою до нього за участю свідка ОСОБА_6 , в якому зафіксовано відтворення обставин ДТП, що сталась 18.05.2021 на 169км автодороги Київ-Харків-Довжанський Пирятинської ТГ Лубенського району Полтавської області в напрямку м.Полтава за участю автомобілів MERCEDES-BENZ ML 270 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , MERCEDES-BENZ GLE 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 (т.1 а.с.220-224);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 31.05.2021 та схемою до нього за участю свідка ОСОБА_12 , в якому зафіксовано відтворення обставин ДТП, що сталась 18.05.2021 на 169км автодороги Київ-Харків-Довжанський Пирятинської ТГ Лубенського району Полтавської області в напрямку м.Полтава за участю автомобілів MERCEDES-BENZ ML 270 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , MERCEDES-BENZ GLE 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 (т.1 а.с.225-229);

- висновком судово-медичної експертизи №049 від 20.05.2021-02.07.2021, в якому зазначено, що смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 18-15год (згідно історії хвороби) від уточнених травм із залученням декількох ділянок тіла (політравма) при ДТП. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця правої брівно-скроневої ділянки обличчя, забитої рани та синця нижньої губи справа, субарахноїдального крововиливу правої скронево-тім`яної ділянки головного мозку, осадненого синця передньо- верхньої грудної клітки та шиї зліва (пасок безпеки), синця передньої поверхні лівого кульшового суглобу, гематоми передньо-бокових поверхонь лівого колінного суглобу та лівої гомілки в середній та верхній третині з осадненням та зчісуванням епідермісу, багатоуламкового перелому лівої малогомілкової кістки та лівої великогомілкової кістки у верхній третині внутрішньосуглобовий, садна передньо-внутрішньої поверхні лівого скокового суглобу, гематоми внутрішньої поверхні правого скокового суглобу, синця передньо-внутрішньої поверхні верхньої третини правої гомілки, синця правого колінного суглобу, синця правого стегна в нижній третині та правого стегна в середній третині, уламкового перелому правого стегна на кордоні середньо та нижньої третини, гематоми правої зовнішньої поверхні тазу з осадненням, саден та синців і поверхневих різаних ран тильної поверхні правої кисті пальців та зап`ястку, уламкового перелому правої променевої кістки та правої ліктьової кістки в середній третині, синця проекції 5-11 ребер зліва по лопаточнопідпахвовим лініям, перелому 3-7 ребер зліва та 10-го ребра зліва, синця правого купола діафрагми, лівобічного гематораксу зі зменшенням лівої легені з чисельними великовогнищевими крововиливами переважно в прикореневій зоні, що утворилися від ударної дії тупих твердих предметів та при ударі об такі, деталей салону автомобіля при ДТП в якості водія, фіксованого паском безпеки, можливо в строк та обставинах і положенні, вказаних у постанові, при ударі з зустрічним автомобілем, знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з ДТП і за ступенем тяжкості мають ознаки тяжкого ступеня тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення (т.1 а.с.230-233);

- висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 02.06.2021 №СЕ-19/117-21/6564-ІТ, відповідно до якого на момент проведення огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля LEXUS GS 350, держ. номер НОМЕР_3 , знаходилась у непрацездатному стані у зв`язку з від`єднанням бачка для гальмівної рідини головного гальмівного циліндру зі свого конструктивного місця кріплення дана несправність настала внаслідок ДТП. На момент проведення огляду ходова частина досліджуваного автомобіля LEXUS GS 350, держ. номер НОМЕР_3 , знаходилась у непрацездатному стані у зв`язку зі зміщенням підвіски передніх коліс зі свого конструктивного місця кріплення, пошкодженням колісного диску та шини переднього правого колеса дані несправності настали внаслідок ДТП. На момент проведення огляду рульове керування досліджуваного автомобіля LEXUS GS 350, держ. номер НОМЕР_3 , знаходилось у непрацездатному стані, оскільки передні колеса заблоковані виступаючими деформованими елементами кузова автомобіля дані несправності настали внаслідок ДТП. Несправностей вищевказаних систем автомобіля LEXUS GS 350, держ. номер НОМЕР_3 , які утворились до дорожньо-транспортної пригоди під час огляду (дослідження) не виявлено (т.1 а.с.236-242);

- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи від 31.05.2021 №СЕ-19/117-21/6376-ІТ, відповідно до якого в процесі аналізу та порівняльного дослідження механічних пошкоджень транспортних засобів максимально співпадаючих формою та розмірами і розташуванням відносно поверхні землі і габаритів автомобіля MERCEDES-BENZ GLE 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіля MERCEDES-BENZ ML 270 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , було визначено, що у момент первинного контакту кут між їх повздовжніми вісями складав близько 175±3 градусів (т.1 а.с.244-248);

- висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 03.06.2021 №СЕ-19/117-21/6565-ІТ, відповідно до якого на момент проведення огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля MERCEDES-BENZ ML 270 CDI, держ. номер НОМЕР_1 , знаходилась у непрацездатному стані у зв`язку з руйнацією бачка для гальмівної рідини головного гальмівного циліндру та порушенням герметичності гальмівного шлангу гальмівного механізму переднього лівого колеса дана несправність настала внаслідок ДТП. На момент проведення огляду ходова частина досліджуваного автомобіля MERCEDES-BENZ ML 270 CDI, держ. номер НОМЕР_1 , знаходилась у непрацездатному стані у зв`язку зі зміщенням зі свого конструктивного місця кріплення та пошкодженням елементів підвіски переднього лівого колеса, пошкодженням колісного диску переднього лівого колеса, що призвело до його подальшої розгерметизації дані несправності настали внаслідок ДТП. На момент проведення огляду рульове керування досліджуваного автомобіля MERCEDES-BENZ ML 270 CDI, держ. номер НОМЕР_1 , знаходилось у непрацездатному стані, оскільки рульове колесо має пошкодження у вигляді деформації та зміщене зі свого конструктивного місця кріплення, передні колеса заблоковані виступаючими деформованими елементами кузову автомобіля дані несправності настали внаслідок ДТП. Несправностей вищевказаних систем автомобіля MERCEDES-BENZ ML 270 CDI, держ. номер НОМЕР_1 , які утворились до дорожньо-транспортної пригоди під час огляду (дослідження) не виявлено (т.2 а.с.2-8);

- висновками судової інженерно-транспортної експертизи від 02.06.2021 №СЕ-19/117-21/6558-ІТ, відповідно до яких місце зіткнення автомобіля MERCEDES-BENZ ML 270 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , та автомобіля MERCEDES-BENZ GLE 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , знаходиться на 169км автодороги сполученням Київ-Харків-Довжанський у Лубенському районі Полтавської області, на проїзній частині дороги в напрямку до м.Києва (напрямок руху автомобіля MERCEDES-BENZ GLE 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 ), в районі початку подряпини на асфальтобетонному покритті (позначка №7) в схемі до протоколу огляду місця ДТП від 19.05.2021 (зображення 1). Місце зіткнення автомобіля MERCEDES-BENZ ML 270 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , та автомобіля LEXUS GS 350, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , знаходиться на 169км автодороги сполученням Київ-Харків-Довжанський у Лубенському районі Полтавської області, на проїзній частині дороги в напрямку до м.Києва (напрямок руху автомобіля LEXUS GS 350, реєстраційний номер НОМЕР_3 ), в районі закінчення подряпини на асфальтобетонному покритті (позначка №7), в місця зміни напрямку подряпини (здвигу) (позначка №8) в схемі до протоколу огляду місця ДТП від 19.05.2021 (зображення 1) (т.2 а.с.11-16);

- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи від 02.06.2021 №СЕ-19/117-21/6567-ІТ, відповідно до якого у момент первинного контакту транспортні засоби контактували між собою передньою частиною автомобіля MERCEDES-BENZ ML 270 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та передньою частиною автомобіля LEXUS GS 350, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під кутом між їх повздовжніми осями, що складав близько 1700±50градусів (т.2 а.с.19-24);

- висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 26.05.2021 №СЕ-19/117-21/6375-ІТ, відповідно до якого на момент проведення огляду автомобіля MERCEDES-BENZ GLE 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , несправностей робочої гальмівної системи, рульового керування та ходової частини автомобіля, які б утворились до дорожньо-транспортної пригоди, виявлено не було. (т.2 а.с.27-36);

- висновками судової інженерно-транспортної експертизи від 03.06.2021 №СЕ-19/117-21/6710-ІТ, відповідно до яких в заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля MERCEDES-BENZ ML 270 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п.п.10.1., 11.3. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. В умовах заданої події водій автомобіля MERCEDES-BENZ ML 270 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем MERCEDES-BENZ GLE 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , та автомобілем LEXUS GS 350, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 шляхом виконання вимог п.п.10.1., 11.3. Правил дорожнього руху України. У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля MERCEDES-BENZ GLE 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 будь-яких невідповідностей з вимогами Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не вбачається. В умовах заданої події водій автомобіля MERCEDES-BENZ GLE 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем MERCEDES-BENZ ML 270 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 шляхом застосування екстреного гальмування (т.2 а.с.39-45);

- висновком судово-медичної експертизи №251 від 26.07.2021, в якому зазначено, що відповідаючи на поставленні питання, проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , з урахуванням медичної документації на його ім`я у підекспертного встановлені тілесні ушкодження у вигляді: переломів 2 і 3 п`ясних кісток лівої кисті зі зміщенням, закритого прелому лівої п`яткової кістки, закритого ушкодження капсульно-зв`язучного апарату лівого колінного суглобу, множинні різані і забиті рани пальців і тилу лівої кисті, забій м`яких тканин правої скроневої ділянки голови, які утворилися від дії тупого предмету або при ударі об такий, можливо при ДТП, в указаний у постанові строк, і по ступеню тяжкості відносяться до середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я (т.2 а.с.50-51);

- журналом реєстрації відбору крові, в якому під номером 30 реєстрації медичного огляду, що відповідає номеру направлення, міститься запис про те, що 18.05.2021 о 22-09год лікарями ОСОБА_13 та ОСОБА_14 було оглянуто ОСОБА_4 , а черговим фельдшером ОСОБА_15 у ОСОБА_4 було відібрано кров у кількості 2 зразки у пробірки (т.3 а.с.2-3);

- показаннями свідка ОСОБА_16 , працюючого лікарем-хірургом в КП «Пирятинська лікарня», який зазначив наступне. 18.05.2021 чергував лікар ОСОБА_13 . Його викликали в той день для надання медичної допомоги, бо було багато потерпілих внаслідок ДТП. У потерпілого ОСОБА_17 , який перебував у свідомості, проте в лежачому положенні, проводився забір крові. Працівник, яка відбирала кров у Дувалка Ведмідь. Він як лікар контролював процес забору крові на вміст алкоголю, щоб медсестра не використовувала спиртовмісні речовини при протиранні місця ін`єкції. Кров помістили у дві пробірки по 5мл, які були опечатані та поміщені у холодильник. Пробірку повністю замотали скотчем, на ній зазначили прізвище особи та номер, який перенесли з журналу відбору крові. Медична сестра писала направлення, а він підписував і ставив печатку. В холодильнику зберігаються тільки зразки крові, доступ до нього має лише черговий медперсонал та начмед. Дані пробірки відправляються на Полтаву тоді, коли їде машина, він не контролює, коли саме. Для того, щоб кров не звернулася, у пробірки додають консервант лимоннокислий натрій, іншого консерванту у приймальному відділенні немає. Це обов`язкова процедура для зберігання крові. Він додається вже у пробірку з кров`ю, набирається консервант з флакону. Після його додавання пробірка опечатується, ставиться підпис лікаря, печатка та підпис медсестри;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка 18.05.2021 була черговим фельдшером. Остання пояснила, що 18.05.2021 о 22-09год вона сама робила забір крові у потерпілих. Для цього вона взяла спочатку суху ватку (яка нічим не мочиться), протерла нею вену і взяла з неї кров 10 кубиків. Потім взяла 2 приготовані стерильні пляшечки, туди залила 3% лимоннокислий натрій - 0,5 кубиків і 5мл крові з вени. Після чого баночки підписала, зазначивши на них ПІБ особи, у кого взята кров, написала направлення на аналіз, де вказала ПІБ особи, дата її народження, дата і час відібрання зразків крові. Направлення підписала вона і лікар, поставила лікарську печатку. Потім 2 пробірки поставила у контейнер, який опечатала, поклала 2 термометри, і кров поставила у холодильник. Наскільки пам`ятає, тоді було 2 потерпілих, кров переплутати не могли, підписувала вона особисто. Тоді було 2 хірурги ОСОБА_13 черговий та ОСОБА_14 (який був присутній під час забору крові). Час забору крові, що зазначений в журналі реєстрації відбору зразків біологічного матеріалу, відповідає дійсності. Швидка допомога надала потерпілим першу медичну допомогу. Коли потерпілих привезли до лікарні, санітарка їх помила і вона відразу взяла кров на алкоголь, бо це ДТП. Часу зберігання крові немає, кров зберігається в холодильнику, відвозиться на аналіз в Полтаву тоді, коли їде машина, може стояти там і 2 тижні і місяць, і півтора. Перед транспортуванням кров складають (2 пробірки) у бокс, куди кладуть сухий лід і 2 термометри. Доступу до холодильнику у сторонніх немає, він опечатується. В направленні на аналіз не вказують, які медичні препарати вживалися особою, в якої забирається кров. Завжди питає у особи, чи вживалися нею алкогольні напої, про що зазначає у направленні з приміткою «зі слів особи». На Полтаву відправляються всі 2 зразки крові;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка зазначила що працює в Полтавському обласному центрі залежностей. Як проводився аналіз крові ОСОБА_17 - не пам`ятає, це було 2 роки тому. Це був звичайний аналіз, як і решта, які надходять до їх лабораторії. Всі аналізи робляться за стандартною методикою. Лабораторія завжди дотримується температурного режиму зберігання, щорічно перевіряється обладнання, щомісяця проводиться калібрування апаратури. Контрольний зразок зберігається 30 днів, на 31 день він знищується, робочий відразу після проведення аналізу. Всі зразки до них доставляються з консервантом, тому довго зберігаються. У направленні на дослідження завжди зазначається консервант, який використовувався при заборі крові, проте це не впливає на результат аналізу. За бажанням лікар може вказати у направленні, які лікарські препарати вживалися особою на протязі 3 діб. На 10 добу також приймають зразки на аналіз, це не є порушенням, якщо було дотримано температурний режим, пробірки неушкоджені, всі печатки збережені. З 01.01.2016 процедура атестації лабораторії скасована.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених вказаними свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Оспорюючи факт перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем та вчинення ДТП сторона захисту подала клопотання про визнання недопустимим доказу, а саме: результату токсикологічного дослідження №1396 від 27.05.2021, яке обґрунтовано наступним. Результат токсикологічного дослідження № 1396 від 27.05.2021 отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод ОСОБА_4 та в порядку, не встановленому КПК України. Істотнім (фундаментальним) порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, є порушення права ОСОБА_4 на захист. Так, орган досудового розслідування, відмовляючи постановою слідчого від 03.08.2021 у задоволенні клопотання сторони захисту про продовження строку досудового розслідування, надання для знайомлення доказів, які доводять стан сп`яніння, призначення судово-медичної токсикологічної експертизи, проведення допиту працівників лікарні та вчинення інших дій, позбавив ОСОБА_4 права на захист, а саме: права на оспорювання результатів токсикологічного дослідження, права на призначення та проведення судово-медичної експертизи контрольного зразка біологічного матеріалу (крові).

Також сторона захисту вважає, що отримання доказу відбулось не в порядку, встановленому КПК України, оскільки освідування ОСОБА_4 на предмет виявлення ознак алкогольного сп`яніння, тобто забір у нього біологічного зразку (крові) 18.05.2021 в приймальному відділенні КП «Пирятинська лікарня ПМР», було проведено з порушенням положень ст.241 КПК України, так як постанови та протоколу слідчого складено не було. У разі якщо б слідчий дотримався вказаних вимог КПК, ОСОБА_4 мав би можливість скористуватись своїм правом на отримання результатів освідування в належні строки та можливість на їх спростування у разі не згоди з ними.

Крім того порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом- Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння від 17.12.2008 № 1103 (далі за текстом - Порядок) та Методичними рекомендаціями «Порядок відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», узгоджені 18.01.2011 року з МОЗ України (далі - Порядок відбору).

Однак з матеріалів досудового розслідування вбачається порушення вимог вказаних нормативних актів, оскільки медичний огляд ОСОБА_4 на стан сп`яніння в КП «Пирятинська міська лікарня ПМР» не приводився, акт медичного огляду не складався, висновок щодо результатів медичного огляду також не складався та не видавався, відібрання зразків крові проведено за ініціативою лікаря, без повідомлення про це обвинуваченого, без відповідної постанови прокурора, без відповідного направлення працівника поліції. В якому об`ємі та до скількох ємностей було відібрано біологічний матеріал не відомо. В матеріалах провадження такі відомості відсутні, витяг з журналу відбору крові не наданий. У випадку, якщо в медичній установі було-відібрано два зразка, як це передбачено Порядком, то відомості про факт такого відбору та про місце зберігання чи дослідження другого, контрольного зразка, в матеріалах досудового розслідування також відсутні. Якщо ж відбирався лише один зразок, то відсутні відомості про причини порушення Порядку ще й у цій частині. Процесуальне джерело отримання зразка крові, який досліджувався, до матеріалів досудового розслідування не долучений, стороні захисту не відкритий і суду не наданий. Результат лабораторного дослідження зразків біологічного матеріалу на наявність речовин, що контролюються, є насамперед юридичним доказом, а зразок біологічного матеріалу, в якому проводилось вимірювання, - речовим доказом. Постанови про визнання біологічного матеріалу речовим доказом в матеріалах провадження не міститься. Зразки біологічного матеріалу не збережені.

Крім того токсикологічне дослідження було проведено на дев`ятий день від дня відібрання біологічного матеріалу від особи (18.05.2021 забір крові, 26.05.2021 проведено аналіз), що є порушенням методичних рекомендацій. Проведення токсикологічного дослідження на дев`яту добу від дати відбору крові є явно незаконним, а результат такого дослідження є не достовірним.

Також, у результаті дослідження не міститься інформації про метод дослідження та обладнання. Дослідження крові було проведено закладом, якому не надано право на проведення огляду та здійснення лабораторного дослідження на стан сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене сторона захисту просила визнати доказ, а саме: результат токсикологічного дослідження №1396 від 27.05.2021, недопустимим.

Вирішуючи вказане клопотання сторони захисту про визнання доказів недопустимими, суд виходить із наступного.

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та Порядком відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що викладений у методичних рекомендаціях, погоджених МОЗ України 18.01.2011.

З метою усунення суперечностей, перевірки доводів сторони захисту, а також для повноти, всебічності та об`єктивності розгляду справи, у тому числі за клопотанням сторін, було витребувано з лікарні журнал реєстрації відбору зразків біологічного матеріалу (т.3 а.с.2-3), допитані лікарі, що проводили освідування ОСОБА_4 та здійснювали лабораторне дослідження зразку його крові, а також прокурором надано оригінал оспорюваного результату №1396. Крім того стороною захисту на доведення своєї версії недопустимості доказів були надані письмові докази, які досліджені судом, долучені до матеріалів кримінального провадження та їм надана відповідна правова оцінка (т.2 а.с.120-190).

Так, із досліджених письмових доказів та допиту свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_15 встановлено обставини відібрання у обвинуваченого ОСОБА_4 18.05.2021 біологічних зразків для проведення лабораторного дослідження. Із чого суд робить висновок, що їх дії по відібранню зразків крові та направленню на дослідження були у повній відповідності до вимог діючого законодавства, а саме Інструкції та Порядку.

Крім того судом на підставі досліджених письмових доказів та допиту свідка ОСОБА_18 встановлено, що лабораторне токсикологічне дослідження №1396, оригінал якого надано прокурором та долучено судом до матеріалів кримінального провадження, проведено фахівцями КП «Полтавський обласний центр терапії та залежностей Полтавської обласної ради», а саме: лікарем-лаборантом ОСОБА_18 та лаборантом ОСОБА_19 . Вказаний результат №1396 належним чином аргументований, ґрунтується на ретельному дослідженні, містить відповіді на усі поставлені питання. Крім того КП «Полтавський обласний центр терапії та залежностей Полтавської обласної ради» згідно наказу Департаменту охорони здоров`я Полтавської ОДА від 15.12.2020 №301 надано право на проведення медичних оглядів з метою виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння.

Проведення лабораторного дослідження на дев`ятий день, а не протягом чотирьох днів, про що вказує сторона захисту, не є істотним порушенням встановленої процедури проведення досліджень, а навпаки, свідчить про те, що після спливу більш тривалого строку в крові ОСОБА_4 були виявлено алкоголь.

Отже, слід дійти висновку, що, в цілому, процедура відібрання біологічних зразків та їх лабораторне дослідження не містили таких істотних порушень, що ставили б під сумнів загальні висновки щодо стану сп`яніння.

Крім того суд зазначає, що дані про стан сп`яніння підозрюваного у момент вчинення кримінального правопорушення не належать до охоронюваної законом таємниці (у даному випадку лікарської), оскільки не вказують ні на факт звернення особи за медичною допомогою, ні на дані про хворобу (діагноз, епікриз тощо) особи, ні про застосоване лікування, тобто не охоплюються предметом цієї охоронюваної законом таємниці. Для отримання даних про стан сп`яніння законом не вимагається проведення освідування в порядку ст.241 КПК України, оскільки така процедура чітко визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 та Порядком відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Необхідності для отримання зразків для проведення експертизи в порядку, передбаченому ст.245 КПК та визнання їх речовими доказами згідно ст.99 КПК України, у слідчого не було, оскільки положеннями 1.8. Інструкції передбачено, що у разі ДТП, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у медичних закладах охорони здоров`я, що й було виконано.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 09.02.2023 у справі №400/1498/18 (провадження № 51-2993 км 22), системне тлумачення норм кримінального процесуального закону, а також позиції об`єднаної палати Верховного Суду в частині вирішення питання обов`язковості проведення експертизи з подальшим складенням відповідного висновку експерта свідчить про те, що суд, обґрунтовуючи свою позицію щодо перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, вправі досліджувати та посилатися не лише на висновок експертизи, а й на інші докази, зокрема, і медичні документи, які підтверджують такий факт (акти судово-медичних досліджень, довідки, видані медичними установами тощо).

З огляду на вказане доводи сторони захисту щодо отримання результату токсикологічного дослідження №1396 від 26.05.2021 не в порядку, встановленому КПК України, є такими, що не заслуговують на увагу, та не дають підстав визнавати вказаний доказ недопустимим.

Розглянувши заяву сторони захисту про недотримання належної правової процедури та як наслідок визнання постанови прокурора про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу від 24.05.2021 та всіх інших доказів, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) (т.1 а.с.150-154), недопустимими доказами, суд зазначає таке.

Як убачається з долученої до матеріалів справи постанови першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури О.Плескача від 24 травня 2021 року про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу, вона складена із дотриманням приписів ст. 110 КПК України, містить вступну, мотивувальну та резолютивну частини з відповідними реквізитами кримінального провадження №0000168. З мотивувальної частини постанови видно, що перший заступник керівника Полтавської обласної прокуратури, доручаючи здійснення досудового розслідування Слідчому управлінню ГУНП в Полтавській області, урахував конкретні обставини кримінального провадження, і метою його передачі до іншого органу досудового розслідування була необхідність забезпечити ефективне, повне, всебічне та неупереджене розслідування кримінального провадження.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 756/10060/17 виснувала наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Послідовність викладення в диспозиції правової норми наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, - захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду.

Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

На користь відповідного висновку свідчить зміст ст. 87 КПК України, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з частиною першою цієї статті недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частинами другою і третьою цієї статті передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.

З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ч.1 ст.28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

Відтак, у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.

З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

За таких обставин, враховуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 756/10060/17, який належить застосувати в даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку, що сторона захисту, зазначивши у своєму клопотанні лише посилання та цитування статей кримінального процесуального закону, не навела конкретних та переконливих аргументів стосовного того, яким чином передача цього кримінального провадження для подальшого здійснення досудового розслідування Слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області істотно обмежила права обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема, в порівнянні з тим становищем, в якому він перебував, якщо б його розслідувало ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області.

Отже, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, проаналізувавши перераховані вище докази на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, і аналіз цих доказів привів до того, що вони є такими, що доводять повністю поза розумним сумнівомвинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, тому суд уважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує за ч.3 ст.286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , та тілесні ушкодження середньої тяжкості ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає добровільне відшкодування завданих збитків. Наявність вказаної обставини підтверджується договорами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, які укладені між обвинуваченим ОСОБА_4 і потерпілими та розписками потерпілих про те, що ОСОБА_4 у повному обсязі відшкодував їм матеріальну та моральну шкоду (т.2 а.с.81-86, 234-240).

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином; цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання; тяжкість суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті особи; наявність такої кваліфікуючої ознаки як вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння;ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, який свою вину визнав частково, відшкодував потерпілим заподіяну матеріальну та моральну шкоду; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює на посаді директора підприємства, за місцем проживання та роботи характеризується лише з позитивної сторони, раніше не судимий, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень на транспорті порушення Правил дорожнього руху України (т.1 а.с.219, т.2 а.с.60-62, 63-74, 75, 76, 193-208, 211, 223).

За сукупності наведених вище обставин, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, в мінімальній межі санкції ч.3 ст.286-1 КК України, яке він повинен відбувати реально. Підстав для застосування положень ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим, адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу, достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме його меті, гуманності, справедливості, співмірності та індивідуалізації і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства, правами потерпілих та особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

При цьому позиція потерпілих, які не наполягали на призначенні обвинуваченому покарання, пов`язаного із ізоляцією від суспільства, а також обставина відшкодування заподіяної шкоди, у цій справі не мають вирішального значення, з огляду на суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_4 діяння у сфері безпеки дорожнього руху.

Цивільні позови не заявлялись.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Суд уважає за необхідне згідно ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешти майна, накладені ухвалами слідчої судді від 21.05.2021 (т.1 а.с.202-203, 204-205, 206-207).

Судові витрати за проведені експертизи стягнути з ОСОБА_4 на підставі ст. 124, 126 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не застосовувався. Підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, і призначити покарання за даним законом у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Речові докази: автомобіль LEXUS GS 350, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_20 та зберігається на території ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області з набранням вироком законної сили повернути власнику; автомобіль MERCEDES-BENZ GLE 250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 та знаходиться на зберіганні останнього з набранням вироком законної сили залишити власнику; автомобіль MERCEDES-BENZ ML 270 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_21 , АДРЕСА_2 , та зберігається на території ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області з набранням вироком законної сили повернути власнику чи законному володільцю.

Скасувати арешти майна, накладені ухвалами слідчої судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 21.05.2021.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 9953 (дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) гривні 96 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1