Справа № 154/2892/22 Провадження №11-кп/802/846/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04 грудня 2023 року, якою застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений строком на 60 (шістдесят) днів до 01 лютого 2024 року включно,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Володимир-Волинського міського суду Волинської області перебуває кримінальне провадження № 0000312 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, оскільки ризики, котрі зазначені в ухвалі про обрання запобіжного заходу на даний час не відпали і виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04.12.2023 року задоволено клопотання прокурора.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з 04.12.2023 року. Строк дії ухвали щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 закінчується о 24 годині 01.02.2024 року включно.

Своє рішення суддя мотивував тим, що оскільки ОСОБА_6 не працює, не має постійного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину, судимість за який не знята та не погашена і знову обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, а тому є достатньо підстав вважати, що перебуваючи на волі він може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення. Враховуючи, що судове провадження не завершено до спливу строку тримання під вартою, в судовому засіданні не допитані свідки та визначенні ст.177 КПК України ризики, котрі були підставами для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду кримінального провадження не відпали, а тому відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходів на більш м`який та слід продовжити йому строк тримання під вартою до 60 днів.

Не погоджуючись з ухвалою суду обвинувачений подав апеляційну скаргу в якій вказує на те, що не згідний з ухвалою суду, так як він вже більш як півтора року утримується в СІЗо і жодних конкретних доказів, що це він вчинив злочин немає ні в суду, ні в прокурора. Ризики на які посилається прокурор є лише припущеннями. Просить скасувати ухвалу від 04.12.2023 року та постановити нову, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

В судове засідання прокурора не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав суду. Зважаючи на викладене, а також думки обвинуваченого та його захисника, апеляційний суд вважає за можливе апеляційний розгляд провадження провести у відсутності прокурора, відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги; думку обвинуваченого та його захисника, які просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого та тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, відсутності жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

За таких обставин, суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і постановлення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів обвинуваченого, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргуобвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04 грудня 2023 року, якою застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений строком на 60 (шістдесят) днів до 01 лютого 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий

Судді