Справа № 138/2471/23
Провадження №11-кп/801/1151/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25.09.2023, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 та звільнено умовно-достроково від відбування покарання згідно вироку Липовецького районного суду Вінницької області від 24.09.2018, на невідбутий строк 2 роки 5 місяців 23 дні, засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця до арешту проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна середня, неодруженого, до засудження офіційно не працював.

Вироком 24.09.2018 Липовецьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст.121 КК України засуджено ОСОБА_8 до 8 років позбавлення волі.

Початок строку: 17.03.2018, кінець строку: 17.03.2026.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25.09.2023 задоволено клопотання засудженого та звільнено його умовно-достроково на 2 роки 5 місяців 23 дні.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_8 не працевлаштований з незалежних від нього причин, при цьому виконує роботи з благоустрою установи на добровільних засадах, отримує заохочення, а сама по собі тяжкість злочину, за який відбуває покарання засуджений не може бути підставою для відмови в застосуванні ст.81 КК України, а відтак до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, тому клопотання підлягало до задоволення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ОСОБА_8 .

Апеляційну скаргу мотивує тим, що засуджений ОСОБА_8 не довів своє виправлення таза час відбування покарання в ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія (№ 86)» не виявив бажання залучатись до праці.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, засудженого ОСОБА_8 , який просив залишити ухвалу суду без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

Мотиви Суду

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

У відповідності до змісту постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, повинні повно та всебічно вивчити дані про особу засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений 24.09.2018 вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі.

Станом на 25.09.2023 ОСОБА_8 відбув більше 2/3 строку покарання.

На думку колегії суддів, висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Суд першої інстанції, всупереч положенням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» не надав належну оцінку усім представленим матеріалам, об`єктивно не з`ясував всі обставини справи та не надав належної оцінки особі засудженого ОСОБА_8 протягом усього терміну відбування покарання.

За час відбування покарання ОСОБА_8 характеризується

наступним чином: під час утримання у Вінницькій УВП №1 заходи стягнення та заохочення не застосовувалися. З 27.02.2019 відбуває покарання в ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія №114» в установі не працевлаштований. За час відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, 7 раз заохочувався за виконання покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженим. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.

Наявність у засудженого заохочень не свідчить про те, що він довів своє виправлення, як і враховані місцевим судом дані характеристики засудженого, оскільки належне поведінка є для нього обов`язком протягом всього строку відбування покарання.

ОСОБА_8 проведено оцінку ризиків вчиненя повторного кримінального правопорушення та внесено до підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого (а.с. 8-9), ОСОБА_8 не став на шлях виправлення та не може бути представлений до заміни покарання.

Під застосування ст. 82 Кримінального кодексу України підпадав по відбуттю 1/2 частини строку покарання - 17.03.2022, однак рішенням комісії державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (N? 114)», відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м?яким у зв`язку з тим, що засуджений не став на шлях виправлення (протокол N? 6 від 31.03.2022).

Також, під застосування ст. 81 Кримінального кодексу України підпадав по відбуттю 2/3 частини строку покарання - 17.07.2023 та рішенням комісії державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (N? 114)», відмовлено в умовно-достроковому звільненні у зв?язку з тим, що засуджений не довів свого виправлення (Протокол N? 16 від 31.08.2023).

Відтак, на переконання Суду, у даній справі встановлені обставини, які безумовно свідчать про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, у зв`язку з чим слід відмовити у задоволенні його клопотання.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, однією з цілей покарання є виправлення, тому колегія суддів, вважає, що цілі покарання будуть досягнуті у строк визначений вироком.

Таким чином, суд першої інстанції формально підійшов до з`ясування всіх обставин справи, та не в повному обсязі дослідив наявність підстав для застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення, що є підставою для скасування вказаної ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст. 372, 532, 537, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора задовільнити.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25.09.2023, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 та звільнено умовно-достроково від відбування покарання згідно вироку Липовецького районного суду Вінницької області від 24.09.2018 скасувати.

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4