Справа № 441/2745/23 1-кп/441/88/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області кримінальне провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000258 від 06.11.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завидовичі, Городоцького району, Львівської області, українця, громадянина України, , з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого різноробочим, проживаючого у АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

за ст. 336 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним і придатним до військової служби, не маючи передбачених ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, умисно, без поважних на те причин, не прибув на 06.00 год 01.11.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_3 , для подальшого проходження служби у складі військової частини НОМЕР_1 , тим самим умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

У суді обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, обставини кримінального правопорушення не заперечив, та показав, що 31.10.2023 погодився пройти військово-лікарську комісію у ІНФОРМАЦІЯ_2 та після проходження такої був визнаний придатним до військової служби, в подальшому, там же, отримав повісту про обов`язок прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 01 листопада 2023 року на 06 год. 00 хв. для вибуття у військову частину НОМЕР_1 , проте, умисно до центру не прибув, при цьому поважних причин для цього не мав, зараз усвідомив протиправність скоєного, шкодує, вчинене мотивує складними сімейними обставинами, наявністю на утриманні двох малолітніх дітей, необхідністю забезпечення сім`ї, у якій він є єдиним годувальником, важким емоційним станом, інше, з покликанням на каяття, просить його суворо не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненому стверджується зібраними в ході судового слідства та оціненим відповідно до ст. 94 КПК, доказами. Фактичні обставини справи ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового слідства в судовому засіданні не оспорювались. З огляду на це, суд, з`ясувавши, що обвинувачений та інші правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув провадження за правилами, передбаченими даними нормами.

Таким чином, за наслідками розгляду кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена в повному об`ємі, оскільки він вчинив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, його дії суд кваліфікує за ознаками ст. 336 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому згідно вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання -активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, який вперше притягується до відповідальності, та обирає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, у виді позбавлення волі.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Отже, враховуючи вищенаведене, і, зокрема, тяжкість злочину, характеристику особи обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працевлаштований, є єдиним годувальником у сім`ї, його ставлення до вчиненого, позитивну характеристику з місця проживання, наявність утриманців, суд приходить переконання про можливість його виправлення і перевиховання без реального відбування покарання, тобто із застосуванням ст. 75 КК України.

Таке покарання є необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, цивільний позов не заявлено, процесуальних витрат та речових доказів немає.

Керуючись, ст. 349, 368-371, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування обраного за цим вироком покарання з випробовуванням на два роки.

В порядку ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1