Справа № 643/1294/24
Провадження № 1-кс/643/234/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання слідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0001196 від 13.05.2015 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 348 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вірменії, м. Єреван, вірменина, громадянина Російської Федерації, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001196 від 13.05.2015 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 348 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 10.05.1997, приблизно о 00:30, після зловживання спиртними напоями, знаходячись в стані алкогольного сп?яніння, біля будинку № 65 по пр. Тракторобудівників, в м. Харкові, сприймаючи працівників міліції лінійного відділу міліції ст. «Харків пасажирський» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як працівників правоохоронних органів, що виконують свої службові обов?язки з охорони громадського порядку, умисно наніс ножем проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини зліва із пошкодженням кишечника та черева, а також проникаюче колото-різане поранення грудної клитини справа молодшому сержанту міліції ОСОБА_7 та проникаюче колото-різане поранення черева у лівих верхньо-бокових відділах із наскрізним пораненням селезінки та шлунку, а також непроникаюче різане поранення грудної клітини справа старшому сержанту міліції ОСОБА_6 , чим спричинив згідно висновку судово-медичної експертизи № 617-а та № 671-а від 24.07.1998, тілесні пошкодження, що відносяться за критерієм небезпеки для життя до категорії тяжких, які не призвели до смерті зазначених осіб, з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 .

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 348 КК України, тобто замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, 08.04.2015 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст.348 КК України.

На цей час вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що останній підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного злочину проти життя та здоров`я особи, що посягає відповідно до Конституцією Україною на найвищу соціальну цінність в державі.

Постановою слідчого від 14.04.2015 кримінальне провадження зупинено та підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено в міжнародний розшук.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 у скоєному злочині повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допита потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допита свідка ОСОБА_9 ; висновком експерта № 223 від 15.05.1997; протоколом допита свідка ОСОБА_10 ; протоколом допита свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; постановою про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; постановою про оголошення в розшук обвинуваченого; постановою про притягнення в якості обвинуваченого; постановою про зупинення досудового слідства; постановою судді про затримання ОСОБА_5 .

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, за вчинення якого санкцією статті КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, у органа досудового розслідування є підстави вважати що у підозрюваного ОСОБА_5 можуть виникнути передбачені ст.177 КПК України спроби переховуватись від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленим про підозру, шляхом направлення письмового повідомлення про підозру на адресу місця проживання останнього, КП «Жилкомсервіс», отримавши повідомлення про підозру та повістку про виклик останній перетнув державний кордон та направився в невідомому напрямку, тобто наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 покинув межі України з метою ухилення від відповідальності.

У зв`язку з чим, у органу досудового розслідування виникла необхідність у обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно частини 6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними, і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам. На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор клопотання підтримав, просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 доставлений в судове засідання не був, так як знаходиться у міжнародному розшуку.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Суд, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутністю підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Під час ознайомлення із матеріалами клопотання судом встановлено, що станом на день розгляду вищевказаного клопотання ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук.

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Надані стороною обвинувачення докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

На даний час органом досудового розслідування ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі. Отже, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, міру покарання, яка може бути до нього застосована у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.348 КК України, а також те, що останній після вчинення злочину відразу покинув територію України та станом на даний час перебуває у міжнародному розшуку, свідчить про те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду після встановлення його місця знаходження. Характер вчинення кримінальних правопорушень та встановлені в ході розслідування обставини вказують на те, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити інший злочин.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому вважає за доцільне задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п.«с» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 задовольнити та обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 діб з часу його доставки до місця кримінального провадження.

Після затримання ОСОБА_5 не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1