Провадження № 1-кс/932/4500/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волчанське, Васильківського району Дніпропетровської області, не одруженого, непрацевлаштованого, дітей та утриманців не маючого, місце проживання АДРЕСА_1 ,

який підозрюється за ч.4 ст.186 та ч.4 ст.187 КК України,

в межах кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0004775 від 17.12.2023,-

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що 17.12.2023 ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , погрожуючи предметом, схожим на пістолет, заволоділи майном ОСОБА_10 , а саме грошовими коштами в сумі 1,2 тис. грн., мобільним телефоном «NOKIA» та одягом, чим вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України.

Окрім того, 17.12.2023, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , наносячи удари ОСОБА_11 , відкрито заволоділи його грошовими коштами в сумі 1,5 тис.грн., чим вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.4 ст.186 та ч.4 ст.187 КК України та щодо нього існують ризики, що передбачені пунктами 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства, просить заставу не визначати.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, навів пояснення, аналогічні фабулі клопотання.

Підозрюваний зазначив, що був присутній при подіях, вказаних у підозрі. Проте безпосередньо протиправних дій не вчиняв, а саме нікого не бив, не погрожував, речей не крав. Вдягнути на себе одяг одного із підозрюваних його змусили інші підозрювані.

Щодо запобіжного заходу просив обмежитися домашнім арештом.

Захисник заперечив проти клопотання, звернув увагу на наявність у підозрюваного психічних розладів, просив застосувати домашній арешт.

Заслухавши доводи прокурора на підтримання заявленого клопотання, заперечення підозрюваного, захисників, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 17.12.2023 до реєстру, за №0004775, внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 та ч.4 ст.187 КК України.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_4 затримали 17.12.2023 о 02:00 год.

17.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.4 ст.186, ч.4 ст.187 КК України.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_4 підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а також у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

На підтвердження підозри стороною обвинувачення надано наступні докази: протоколи допитів потерпілих та протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілими, за якими потерпілі впізнали чотирьох підозрюваних; протокол допиту свідка ОСОБА_12 , яка підтвердила вчинення грабежу та протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілими, за якими свідок впізнала чотирьох підозрюваних; протоколи допитів як свідків працівників поліції, які безпосередньо після вчинення грабежу переслідували та затримали чотирьох підозрюваних; протоколи затримання підозрюваних після вчинення злочину та протокол обшуку у житлі одного із підозрюваних в яких вказано про виявлення та вилучення викраденого майна та знаряддя вчинення злочину ( ОСОБА_7 вдалося до затримання сховати частину викраденого майна у житлі яке винаймав ОСОБА_8 ); протокол допиту свідка ОСОБА_13 який вказав, що 16.12.2023 близько 23:00 год. підвозив п`ятьох чоловіків, серед яких впізнав одного із підозрюваних (із пояснень потерпілого вбачається, що свідок підвозив його та чотирьох підозрюваних).

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.4 ст.187 КК України є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування, на цьому етапі досудового розслідування, є вагомими, щоб свідчити про причетність останнього до кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються.

Версія підозрюваного суперечить зібраним доказам та не видається правдивою.

Зокрема, як потерпілі так і свідки вказували, що підозрювані діяли спільно. Також ОСОБА_4 одів викрадені речі.

Щодо виду запобіжного заходу та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.

Враховуючи приписи п.3 ч.2 ст.183 КПК України, санкцію як ч.4 ст.186 так і ч.4 ст.187 КК України, до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ризик можливого переховування, на початковій стадії досудового розслідування, підтверджується тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному: позбавлення волі на строк від семи до десяти років за ч.4 ст.186 КК України; позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна за ч.4 ст.187 КК України. Окрім того, не встановлено соціальних зв`язків підозрюваного.

Враховуючи підозру у вчиненні двох корисливих кримінальних правопорушень та відсутність постійного місця роботи у підозрюваного можна ствердити про існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих є невмотивованим.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Враховуючи усе наведене вище, а також вік та стан здоров`я підозрюваного, які не перешкоджають реалізації встановлених ризиків, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають в даному випадку принцип поваги до особистої свободи, слідчий суддя приходить до висновку, що перебування підозрюваного під вартою, на даному етапі розслідування, буде виправданим за вказаних умов, таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним.

Враховуючи, що підозра охоплює два злочини, один із погрозою застосування насильства інший із застосуванням насильства, а також особу підозрюваного, вважаю за неможливе визначати заставу.

Більш м`який запобіжний захід не зможе виключити реалізацію встановлених ризиків.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задовільнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати із 02:00 год. 17.12.2023.

Заставу не визначати.

Строк дії ухвали до 13.02.2024.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 21.12.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1