Справа № 405/5318/23
провадження № 1-кс/405/3877/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2023 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з 06.04.2020 перебуває у ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор»,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001883 від 22.07.2022, -

ВСТАНОВИВ:

20.11.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_5 надійшло клопотання, у якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Також слідчим наголошується про існування ризиків, які передбачений п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, за обставин, які в ньому викладені.

Захисник заперечив щодо задоволення клопотання, в обґрунтування чого вказав, що заявлені стороною обвинувачення ризики є недоведеними; з його підзахисним не проводяться слідчі дії.

Водночас, слідчим суддею прийнято рішення проводити розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки, підозрюваний повторно, тобто в судових засіданнях, яке були призначені на 23.11.2023 та 27.11.2023, відмовився від участі в розгляді клопотання слідчого в режимі відеоконференції. Крім того, перед судовим засіданням 29.09.2023 підозрюваний ОСОБА_6 в приміщенні Ленінського районного суду м. Кіровограда для перебування конвойованих осіб, наніс собі тілесні ушкодження у зв`язку з чим було прийнято рішення про необхідність виклику швидкої медичної допомоги ОСОБА_6 .

Подальше відкладення розгляду клопотання слідчого слідчий суддя вважає недоцільним з урахуванням неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , яка спрямована на затягування та зриву судового засідання та відсутність гарантій щодо не повторення такої поведінки підозрюваним у наступному судовому засіданні.

Заслухавши доводи прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 22.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001883 за ч.2 ст. 307 КК України.

03.08.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, відповідно до якої: ОСОБА_7 , утримуючись у ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», діючи спільно з іншими ув`язненими даного ізолятора ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , маючи умисел незаконного придбання, зберігання та передачі у місця позбавлення волі наркотичних засобів канабіс та метадону, у період не пізніше 13.02.2023, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, через стільниковий зв`язок мережі операторів телекомунікаційних мереж, а також під час особистих зустрічей, використовуючи, на даний час невстановлених досудовим розслідуванням, різних ув`язнених, з метою особистого вживання, у порушенням вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, зі змінами та доповненнями, «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 зі змінами та доповненнями, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, організували та здійснили передачу наркотичного засобу канабіс, який замаскований в полімерний згорток, з міста Олександрії, Кіровоградської області на територію ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

Встановлено, що ОСОБА_7 надав вказівку засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , як особам повністю обізнаним у злочинних намірах, здійснити пошук та організувати доставку наркотичного засобу на територію установи де вони утримуються. Останні у свою чергу, за попередньою змовою між собою, відома, згоди та підтримки ОСОБА_7 , здійснили пошук, замовлення, а згодом и придбання наркотичного засобу за невстановлених на даний момент обставин.

Після чого, за попередньою змовою між, собою, для досягнення свого злочинного умислу, залучили до своєї схеми мати ув`язненого ОСОБА_8 ОСОБА_9 , для безпосереднього здійснення передачі посилки харчових продуктів в яких знаходився замаскований наркотичний засіб канабіс, з м. Олександрія до м. Кропивницького (ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор») кур`єрською доставкою «Нової пошти».

Так, ОСОБА_9 не будучи обізнана у злочинний план ув`язнених, не здогадуючись про дійсну мету передачі харчової посилки своєму синові та не знаючи про перебування наркотику у даній посилці, 12.02.2023 перебуваючи у відділенні «Нової пошти» № 6 м. Олександрія, Кіровоградської області, використовуючи особисті дані іншої особи, а саме ОСОБА_10 ( АДРЕСА_2 ) використовуючи послуги кур`єрської доставки, здійснила відправлення посилки на адресу ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», що розташований у м. Кропивницькому по вул. Куроп?ятникова, 50 (СІЗО), де особу отримувача зазначила свого сина ОСОБА_8 .

У подальшому, 13.02.2023 вказана посилка надійшла до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», в ході огляду якої було виявлено та вилучено полімерний згорток з наркотичним засобом канабіс. Згідно висновку експерта від 06.03.2023 за №СЕ-19/112-23/1806-НЗПРАП надана на дослідження рослинна речовина являється наркотичним засобом - канабіс, обіг якого заборонено. Маса канабісу, в наданій на дослідження речовині, становить 9,41 грам.

Після чого, ОСОБА_7 , утримуючись у ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вдруге, діючи спільно з іншими ув`язненими даного ізолятора ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , маючи умисел незаконного придбання, зберігання, передачі у місця позбавлення волі наркотичних засобів канабіс та метадону, у період не пізніше 10.04.2023, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, через стільниковий зв`язок мережі операторів телекомунікаційних мереж, а також під час особистих зустрічей, використовуючи, на даний час невстановлених досудовим розслідуванням, різних ув`язнених, з метою особистого вживання, у порушенням вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, зі змінами та доповненнями, «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 зі змінами та доповненнями, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, організували та здійснили передачу наркотичного засобу метадон, який замаскований в харчових продуктах, а саме у гірчиці, з міста Олександрії, Кіровоградської області на територію ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

Встановлено, що ОСОБА_7 надав вказівку засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , як особам повністю обізнаним у злочинних намірах, здійснити пошук та організувати доставку наркотичного засобу на територію установи де вони утримуються. Останні у свою чергу, за попередньою змовою між собою, відома, згоди та підтримки ОСОБА_7 , здійснили пошук, замовлення, а згодом и придбання наркотичного засобу за невстановлених на даний момент обставин.

Після чого, за попередньою змовою між, собою, для досягнення свого злочинного умислу, залучили до своєї схеми мати ув`язненого ОСОБА_8 ОСОБА_9 , для безпосереднього здійснення передачі посилки харчових продуктів в яких знаходився замаскований наркотичний засіб метадон, з м. Олександрія до м. Кропивницького (ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор») кур`єрською доставкою «Нової пошти». Для маскування зазначеного наркотичного засобу, ОСОБА_6 , у телефонному режимі розповів ОСОБА_9 про необхідність поміщення наркотичного засобу до харчового продукту гірчиці. Розповівши при цьому ОСОБА_9 , що необхідно передати лікарський засіб.

Так, ОСОБА_9 не будучи обізнана у злочинний план ув`язнених, не здогадуючись про дійсну мету передачі харчової посилки своєму синові та не знаючи про перебування наркотику у даній посилці, 09.04.2023 перебуваючи у відділенні «Нової пошти» м. Олександрія, Кіровоградської області, використовуючи особисті дані (м. Олександрія відділення № 6, вул. 6-го грудня, 89, 62) використовуючи послуги кур`єрської доставки, здійснила відправлення посилки на адресу ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», що розташований у м. Кропивницькому по вул. Куроп?ятникова, 50 (СІЗО), де особу отримувача зазначила свого сина ОСОБА_8 .

У подальшому, 10.04.2023 вказана посилка надійшла до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», в ході огляду якої було виявлено та вилучено полімерний згорток із харчовим продуктом гірчицею з характерним запахом. Згідно висновку експерта від 20.04.2023 за №СЕ-19/112-23/3507-НЗПРАП надана на дослідження речовина містить наркотичний засіб - метадон, обіг якого обмежено. Маса метадону, в наданій на дослідження речовині, становить 0,04 грама.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Надані слідчим докази, а саме: висновок експерта від 29.07.2022 №СЕ-19/112-22/5266-НЗПРАП, висновок експерта від 06.03.2023 №СЕ-19/112-23/1806-НЗПРАП, протокол огляду місця події від 10.01.2023, висновок експерта від 20.04.2023 №СЕ-19/112-23/3507-НЗПРАП, протоколи проведення НС(р)Д зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж: контроль за телефонними розмовами від 25.07.2023, протокол огляду місця події від 21.07.2022, свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.11.2023 продовжено строк досудового розслідування до 03.02.2024.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань.

Враховуючи, що досудове розслідування наразі триває, ОСОБА_6 може впливати на свідків, а також, шляхом застосування підкупу, шантажу та погроз, тим саме матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом впливу на них.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

Також є доведений ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки досліджені в судовому засіданні матеріали, а саме свідки та матеріали проведених НС(р)Д вказують, що ОСОБА_6 систематично, протягом тривалого часу, збував наркотичні засоби, тому це з високою вірогідністю вказує, що застосувавши менш суворий запобіжний захід він продовжить вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Окрім цього, на даний час ОСОБА_6 перебуває в статусі обвинуваченого у кримінальному провадженні за обвинуваченням у вчиненні злочинів, зокрема ч. 3 ст. 307 КК України.

Наявність інших ризиків стороною обвинувачення не доведено.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, раніше судимий, а тому, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що він не працює, оскільки майже 3 роки перебуває під вартою, раніше неодноразово судимий, на теперішній час перебуває в статусі обвинуваченого в рамках іншого кримінального провадження, характеризуючих даних та відомостей про стан здоров`я ОСОБА_6 не надано, наявні вагомі докази про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати винятковий запобіжний захід тримання під вартою, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб забезпечити його належну процесуальну поведінку під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

При цьому, суд відхиляє доводи захисника з приводу того, що з його підзахисним не проводяться слідчих дій, оскільки заявлені слідчим, прокурором слідчі (розшукові) дії, такі як, встановлення та допит свідків, зняття грифу секретності, отримання висновків вже призначених експертиз та ухвал слідчого судді на проведення тимчасового доступу, не потребують участі підозрюваного.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідків, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 тяжкого кримінального правопорушення, з урахуванням майнового стану підозрюваного, слідчий суддя визначає підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що буде достатньою мірою гарантувати виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з 27.11.2023 по 25.01.2024 включно, в межах строку досудового розслідування.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 134200 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505, призначення платежу забезпечення виконання ухвали суду від 27.11.2023 по справі № 0001883 від 22.07.2022.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави ОСОБА_6 або заставодавцем зазначеного розміру, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 строком до 25.01.2024 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого у кримінальному провадженні, прокурора у кримінальному провадженні та слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_6 наслідки невиконання покладених обов`язків. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд, вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, у розмірі, визначеному в даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_6 , та заставодавець повинні виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_6 , він вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, під вартою в якому він буде знаходитись.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_11