Справа № 473/800/22
Номер провадження 1-кп/473/58/2023
УХВАЛА

"28" листопада 2023 р. колегія суддів Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

розглянувши заяву судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Вознесенського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України.

В судовому засіданні суддя ОСОБА_3 заявила заяву про самовідвід у зв`язку з тим, що 08 листопада 2023 року на її запит до НАЗК вона отримала копію звернення Миколаївської обласної прокуратури, яка, вдавшись до аналізу повідомлень з телеграм каналів та рішень у судових справах з ЄДРСР, вирішила, що вона вчинила порушення законодавства в частині врегулювання конфлікту інтересів. В наданих матеріалах та запиті з НАЗК з`ясовується характер стосунків судді ОСОБА_3 з прокурорами ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Тому до остаточного вирішення ситуації просить задовольнити заяву про самовідвід.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 , обгрунтовуючи тим, що жодних стосунків, окрім робочих з суддею ОСОБА_3 вона не має.

Потерпілий ОСОБА_5 та його представник проти задоволення заяви про самовідвід заперечували, погоджувались з думкою прокурора.

Розглянувши заяву по самовідвід, суд прийшов до наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналогічно, ч. 1 ст. 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст.ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ безсторонність (неупередженість) суду в сенсі ч. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (iі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. А тому неупередженість судді при здійсненні правосуддя є основним його обов`язком, та не може ставитися у залежність від будь-якого впливу, в т.ч. наявності дружніх відносин.

Суд зазначає, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів… Судді повинні бути безсторонніми, вільними відбудь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.(ВисновокNo1(2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів незмінності суддів»).

Відповідно до п.1.1, п.1.2 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23 суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення.

Відповідно до Бангалорських принципів діяльності суддів, суддя повинен, наскільки це можливо, поводити себе таким чином, щоб звести до мінімуму випадки, які можуть стати підставою для відсторонення його від розгляду справи або від винесення рішення, а тому суддя має заявляти самовідвід від участі в розгляді справи лише в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі.

При цьому, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Аналізуючи наведені в заяві про самовідвід судді ОСОБА_3 обставини на предмет їх відповідності вищенаведеним положенням кримінального процесуального законодавства, суд вважає, що в заяві про самовідвід судді ОСОБА_3 не зазначено обґрунтованих підстав, передбачених ст. 75 КПК України та не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість розгляду даної справи суддею ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 75, 81, 82, 372 КПК України, суд

постановив

в задоволенні заяви судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3