печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: не з`явився,

власника майна: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчиненні у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000808 від 15.05.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор другого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчиненні у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене під час проведення обшуку у робочому кабінеті ОСОБА_4 у приміщенні Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: сім-карта з логотипом «Vodafone» з серійним номером НОМЕР_1 та з тримачем до неї з написом мобільного телефону НОМЕР_2 та з картонною обгорткою з таким самим номером; тримач для сім-карти з логотипом «Lifecell» з написом мобільного телефону НОМЕР_3 та картонною обгорткою до нього з таким самим номером; щоденник зеленного кольору з написом «Україна 2009 транспорт «Трансфорум»», на сторінках якого містяться рукописні записи з номером мобільного телефону з іноземним кодом та надписом «Росія»; посадова інструкція державного службовця - керівника апарату міського голови, міська рада міста Кременчук Полтавської області, 1991 року, затверджена підписом « ОСОБА_5 від 18.10.1999 р.» на 13 аркушах із забороною власнику (володільцю) користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор зазначає, що Прокурорами Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Офісу Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000808 від 15.05.2023 року (розпочатого за отриманими матеріалами досудового розслідування з к.п. № 0001029 від 25.11.2013 року) за фактами вчинення державної зради громадянами України - колишніми високопосадовцями та залученими ними особами, з використанням неправомірного насильства з боку працівників правоохоронних органів під час масових акцій протесту у 2013-2014 роках, у тому числі масових вбивств громадян, з метою створення в Україні суспільно-політичної кризи, що надалі сприяла реалізації планів агресії рф проти України та анексії українських територій, а також здійснення колабораційної діяльності після початку повномасштабної війни рф проти України, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з 2010 року до 22.02.2014 діючим політичним керівництвом України та керівниками правоохоронних, розвідувальних та контррозвідувальних органів, а також залученими ними особами, не здійснювалася протидія наявним загрозам національній безпеці України з боку російської федерації, водночас надавалася допомога у веденні підривної діяльності проти України, а в період з 21.11.2013 по 22.02.2014 здійснювалася взаємодія з представниками російської федерації щодо планування та реалізації заходів, направлених на протидію акціям протесту насамперед шляхом протиправного застосування насильства.

Однією з версій, що перевіряється, є незаконний розгін учасників акції протесту, які знаходилися на майдані Незалежності в м. Києві, в ніч з 29.11.2013 на 30.11.2013.

Допитаний під час досудового розслідування свідок ОСОБА_6 надав свідчення, відповідно до яких 29.11.2013 оргкомітет прийняв рішення про завершення громадської акції протесту до 24 години 29.11.2013, до його функції належало вирішення окремих організаційних питань, зокрема встановлення звукової апаратури. Свідок ОСОБА_6 заявив, що залишив територію Майдану Незалежності в проміжку між 3 та 4 годиною ранку, про побиття громадян дізнався лише о 9 ранку 30.11.2013. Крім того, свідок ОСОБА_6 заявив, що будь-яких депутатів на Майдані Незалежності вночі 30.11.2013 не бачив, стверджував, що після подій 30.11.2013 здійснював заходи по збору даних про потерпілих, проте категорично відмовився надавати інформацію про цих осіб в розпорядження слідства, мотивуючи необхідністю згоди таких осіб та спрямованістю умислу на її використання в іноземних юрисдикціях при позовах проти держави Україна.

Сторона обвинувачення ставиться критично до об`єктивності наданих показань свідка ОСОБА_6 з огляду на очевидність факту приховування ним окремих обставин його перебування на місці події та поінформованості про їх перебіг, обмін інформацією, зокрема з особами ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та іншими.

Поряд з цим, допитаний в якості свідка ОСОБА_4 надав неконкретизовані відомості щодо його дій під час подій ночі 29-30 листопада 2013 року та пояснив свою присутність на місці вчинення злочину виконанням певних службових обов`язків за посадою у РНБО та збором інформації для складання доповідних записок з приводу подій, а в наступному заявив, що не брав участі у будь-яких нарадах з приводу подій. Свідок ОСОБА_4 також стверджував, що в ніч на 30.11.2013 року його переміщення в районі Майдану Незалежності, в якості особистого знайомого супроводжував ОСОБА_7 .

Отже, з урахуванням того, що ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , використовуючи вищевказані номери мобільних телефонів до, під час та після вчинення розгону учасників акцій протесту, контактували між собою та іншими особами, а також з урахуванням наданих показань свідків, є всі підстави вважати, що до вчинення цих злочинів причетний або обізнаний щодо обставин пов`язаних з подіями на Майдані Незалежності в м. Києві в ніч з 29.11.2013 на 30.11.2013 громадянин України - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Поряд з цим, для забезпечення ефективності досудового розслідування, з метою отримання та фіксації доказів злочинних дій зазначених осіб, а також виявлення нових фактів їх злочинної діяльності, відшукання знаряддя злочину та майна, яке здобуте в результаті його вчинення та яке можна використати як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження 10.10.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 09.10.2023 у справі № 757/44518/23-к проведено обшук у робочому кабінеті ОСОБА_4 у приміщенні Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ за адресою: АДРЕСА_2 (власник держава в особі Міністерства внутрішніх справ України), в ході якого в присутності ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вилучено: сім-карта з логотипом «Vodafone» з серійним номером НОМЕР_1 та з тримачем до неї з написом мобільного телефону НОМЕР_2 та з картонною обгорткою з таким самим номером; тримач для сім-карти з логотипом «Lifecell» з написом мобільного телефону НОМЕР_3 та картонною обгорткою до нього з таким самим номером; щоденник зеленного кольору з написом «Україна 2009 транспорт «Трансфорум»», на сторінках якого містяться рукописні записи з номером мобільного телефону з іноземним кодом та надписом «Росія»; посадова інструкція державного службовця - керівника апарату міського голови, міська рада міста Кременчук Полтавської області, 1991 року, затверджена підписом « ОСОБА_5 від 18.10.1999 р.» на 13 аркушах.

Вказані речі та предмети відповідають вимогам ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою Старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_13 від 10.10.2023 року їх визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою збереження речового доказу, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке було вилучено під час обшуку, оскільки таке майно може бути приховане, відчужене, пошкоджене або знищене, а також враховуючи, що вказане майно містить відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відомості про які внесено до ЄРДР та розслідуються у вказаному провадженні.

В судове засідання прокурор та власник майна не з`явились, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.

Згідно ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Прокурорами Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Офісу Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000808 від 15.05.2023 року (розпочатого за отриманими матеріалами досудового розслідування з к.п. № 0001029 від 25.11.2013 року) за фактами вчинення державної зради громадянами України - колишніми високопосадовцями та залученими ними особами, з використанням неправомірного насильства з боку працівників правоохоронних органів під час масових акцій протесту у 2013-2014 роках, у тому числі масових вбивств громадян, з метою створення в Україні суспільно-політичної кризи, що надалі сприяла реалізації планів агресії рф проти України та анексії українських територій, а також здійснення колабораційної діяльності після початку повномасштабної війни рф проти України, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з 2010 року до 22.02.2014 діючим політичним керівництвом України та керівниками правоохоронних, розвідувальних та контррозвідувальних органів, а також залученими ними особами, не здійснювалася протидія наявним загрозам національній безпеці України з боку російської федерації, водночас надавалася допомога у веденні підривної діяльності проти України, а в період з 21.11.2013 по 22.02.2014 здійснювалася взаємодія з представниками російської федерації щодо планування та реалізації заходів, направлених на протидію акціям протесту насамперед шляхом протиправного застосування насильства.

Однією з версій, що перевіряється, є незаконний розгін учасників акції протесту, які знаходилися на майдані Незалежності в м. Києві, в ніч з 29.11.2013 на 30.11.2013.

Допитаний під час досудового розслідування свідок ОСОБА_6 надав свідчення, відповідно до яких 29.11.2013 оргкомітет прийняв рішення про завершення громадської акції протесту до 24 години 29.11.2013, до його функції належало вирішення окремих організаційних питань, зокрема встановлення звукової апаратури. Свідок ОСОБА_6 заявив, що залишив територію Майдану Незалежності в проміжку між 3 та 4 годиною ранку, про побиття громадян дізнався лише о 9 ранку 30.11.2013. Крім того, свідок ОСОБА_6 заявив, що будь-яких депутатів на Майдані Незалежності вночі 30.11.2013 не бачив, стверджував, що після подій 30.11.2013 здійснював заходи по збору даних про потерпілих, проте категорично відмовився надавати інформацію про цих осіб в розпорядження слідства, мотивуючи необхідністю згоди таких осіб та спрямованістю умислу на її використання в іноземних юрисдикціях при позовах проти держави Україна.

Сторона обвинувачення ставиться критично до об`єктивності наданих показань свідка ОСОБА_6 з огляду на очевидність факту приховування ним окремих обставин його перебування на місці події та поінформованості про їх перебіг, обмін інформацією, зокрема з особами ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та іншими.

З метою отримання та фіксації доказів злочинних дій зазначених осіб, а також виявлення нових фактів їх злочинної діяльності, відшукання знаряддя злочину та майна, яке здобуте в результаті його вчинення та яке можна використати як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження 10.10.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 09.10.2023 у справі № 757/44518/23-к проведено обшук у робочому кабінеті ОСОБА_4 у приміщенні Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ за адресою: АДРЕСА_2 (власник держава в особі Міністерства внутрішніх справ України), в ході якого в присутності ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вилучено: сім-карта з логотипом «Vodafone» з серійним номером НОМЕР_1 та з тримачем до неї з написом мобільного телефону НОМЕР_2 та з картонною обгорткою з таким самим номером; тримач для сім-карти з логотипом «Lifecell» з написом мобільного телефону НОМЕР_3 та картонною обгорткою до нього з таким самим номером; щоденник зеленного кольору з написом «Україна 2009 транспорт «Трансфорум»», на сторінках якого містяться рукописні записи з номером мобільного телефону з іноземним кодом та надписом «Росія»; посадова інструкція державного службовця - керівника апарату міського голови, міська рада міста Кременчук Полтавської області, 1991 року, затверджена підписом « ОСОБА_5 від 18.10.1999 р.» на 13 аркушах.

Постановою Старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_13 від 10.10.2023 року їх визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено в ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зважаючи на те, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям речових доказів, постановою слідчого його визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, незастосування накладення арешту на майно може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його приховування, пошкодження, псування, зникнення, знищення, використання, перетворення, слідчий суддя вважає за необхідне з метою забезпечення речових доказів, накласти арешт на вищезазначене майно.

За таких обставин, клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчиненні у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000808 від 15.05.2023 року, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 98, 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчиненні у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000808 від 15.05.2023 року - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000808 від 15.05.2023 року року на тимчасово вилучене під час проведення обшуку у робочому кабінеті ОСОБА_4 у приміщенні Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: сім-карта з логотипом «Vodafone» з серійним номером НОМЕР_1 та з тримачем до неї з написом мобільного телефону НОМЕР_2 та з картонною обгорткою з таким самим номером; тримач для сім-карти з логотипом «Lifecell» з написом мобільного телефону НОМЕР_3 та картонною обгорткою до нього з таким самим номером; щоденник зеленного кольору з написом «Україна 2009 транспорт «Трансфорум»», на сторінках якого містяться рукописні записи з номером мобільного телефону з іноземним кодом та надписом «Росія»; посадова інструкція державного службовця - керівника апарату міського голови, міська рада міста Кременчук Полтавської області, 1991 року, затверджена підписом « ОСОБА_5 від 18.10.1999 р.» на 13 аркушах із забороною власнику (володільцю) користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захисникам, законним представникам, іншим власникам або володільцям майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, що за їх клопотанням арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1