ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря

судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Рукшин Хотинського району Чернівецької області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, -

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 та ч.6 ст.152 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30 жовтня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 28 грудня 2023 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю та покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із оскаржуваним рішенням, зазначає, що ризики, наведені у клопотанні слідчого, ґрунтуються на припущеннях, а слідчий суддя не взяв до уваги доводи сторони захисту.

Зауважує, що ОСОБА_6 стало відомо про існування кримінального провадження 13 липня 2023 року, і по 30 жовтня 2023 року він не вчиняв жодних дій, передбачених ст.177 КПК України, які б могли перешкодити кримінальному провадженню.

_____________________________________________________________________________________

ЄУНСС: 727/11533/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Провадження №11-сс/822/268/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Заперечуючи ризик переховування від органів досудового розслідування, вказує, що підозрюваний добровільно з`явився до органу досудового розслідування, не чинив опору та не намагався втекти від працівників поліції.

Також зазначає, що неповнолітні потерпілі не проживають разом із ОСОБА_6 і він не має до них ніякого доступу, а тому ризик незаконного впливу на них також є необґрунтованим.

Посилається на те, що ОСОБА_6 раніше не притягався до кримінальної відповідальності і слідчим не надано доказів існування ризику повторного вчинення кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Зрештою захист вважає, що до ОСОБА_6 буде достатньо застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Згідно ухвали слідчого судді, досудовим розслідуванням встановлено, що з 01.10.2009 по теперішній час ОСОБА_6 перебуває в офіційному шлюбі з ОСОБА_10 , від якого у них народилися спільні діти: малолітній ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітній ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітній ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 , малолітня ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітня ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У грудні 2022 року у невстановлений слідством час у світлу пору доби ОСОБА_6 , перебуваючи у сімейних відносинах з ОСОБА_14 , знаходячись наодинці з останньою в одній із житлових кімнат за місцем їх фактичного проживання в АДРЕСА_1 , зачинивши двері кімнати, в яку попередньо закликав малолітню доньку, з метою задоволення своєї статевої пристрасті вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_14 з використанням геніталій, спричинивши останній фізичний біль та порушення цілісності дівочої пліви згідно висновку СМЕ №511 від 08.09.2023.

Окрім цього, ОСОБА_6 , вчинивши раніше зґвалтування своєї малолітньої доньки ОСОБА_14 , у грудні 2022 року, у невстановлений слідством час у світлу пору доби, перебуваючи у сімейних відносинах з малолітніми ОСОБА_15 , та ОСОБА_12 , за місцем їх фактичного проживання в АДРЕСА_1 , наздогнав та силоміць впіймав дітей, після чого по черзі вчинив з ними дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_15 , а в подальшому в тіло малолітнього ОСОБА_15 з використанням геніталій.

21.06.2023 слідчим відділу ГУНП в Чернівецькій області було внесено відомості до ЄРДР за №000532 за ч.2 ст.156 КК України, у подальшому кваліфікацію було змінено на ч.4 ст.152 КК України та за №000536 за ч.2 ст.156 КК України, у подальшому кваліфікацію було змінено на ч.6 ст.152 КК України.

27.10.2023 вищевказані кримінальні провадження були об`єднані в одне за №000532 за ч.4 ст.152, ч.6 ст.152 КК України.

30.10.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152, ч.6 ст.152 КК України.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Підозрюваний та захисник підтримали подану апеляційну скаргу.

Прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного та просила залишити без змін ухвалу слідчого судді.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст ухвали та вимоги апеляційної скарги, позиції учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги слідчим суддею належно дотримані.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність сукупності вагомих доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, з чим погоджується і колегія суддів.

Слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховано, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, малолітні потерпілі є його дітьми, йому відомі обставини кримінального провадження та він заперечує свою причетність до вчинення злочинів, та зроблено вірний висновок про те, що інший більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Всупереч доводам апеляційної скарги, колегія суддів вважає доведеними та неспростованими ризики, передбачені ст.177 КПК України, наведені слідчим у клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Враховуючи тяжкість та безальтернативність ймовірного покарання за вчинені злочини, обізнаність підозрюваного про місце проживання та контактні дані патронатної сім`ї, де наразі проживають потерпілі діти, виняткову суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, за якими ОСОБА_6 повідомлено про підозру, його попередній спосіб життя та характеризуючі дані, а також матеріали, додані до клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя обґрунтовано визнав доведеними ризики переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення нового кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_6 не працює, підозрюється у вчиненні злочинів проти статевої свободи та недоторканності власних малолітніх дітей, колегія суддів доходить переконання, що у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки та стримуючі фактори, які б запобігали наведеним ризикам.

Колегія суддів критично оцінює твердження захисника щодо не доведеності ризиків, оскільки відомості, наявні в матеріалах кримінального провадження свідчать про протилежне.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, врахувавши наведені обставини, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Посилання захисника про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є безпідставними, оскільки домашній арешт у даному випадку не є співмірним доведеним ризикам та фактичним обставинам справи.

Таким чином, ухвала слідчого судді за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у ході апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 309, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

31.10.2023 року

(дата засвідчення копії)