Справа № 519/1935/23
У Х В А Л А

24.01.2024 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , секретаря - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Южного міського суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.161, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Захисник обвинуваченого та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та просять застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт. Також обвинувачений подав письмове клопотання про застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу домашній арешт або особисте зобов`язання.

Заслухавши учасників судового процесу, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Згідно зі ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення - є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Тому, продовжуючи обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді взяття під варту, не відпали, усі докази в судовому засіданні не перевірені й під страхом можливості застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яка інкримінована обвинуваченому, останній може переховуватись від суду. Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому та ймовірну можливість продовження ним протиправної поведінки у подальшому, відсутність постійного місце проживання.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає доцільним продовжити обраний до обвинуваченого запобіжний захід.

Крім того, ухвалою судді Южного міського суду Одеської області від 28.12.2023 відмолено у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Ухвала набрала законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.5 ст.201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням обвинуваченого чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду.

Заявляючи клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, обвинувачений не зазначає обставин, які виникли після прийняття або існували під час прийняття попереднього рішення про обрання чи зміну запобіжного заходу, які не розглядались судом, та які є підставою для зміни запобіжного заходу.

При вирішенні, суд враховує, що обвинувачений заявив клопотання про зміну запобіжного заходу раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали суду про відмову у зміні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також в обґрунтуванні клопотання не навів нових даних, які б свідчили про необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченому.

Крім того, суд вважає відсутніми підстави для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки в силу змагальності сторін кримінального провадження захистом не спростовано тверджень органу досудового розслідування і прокурора, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З огляду на вищевикладені обставини, у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого та обвинуваченого про застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту або особистого зобов`язання слід відмовити.

Крім того, суд звертає увагу, що вимоги обвинуваченого про відсторонення або звільнення ОСОБА_1 з посади судді Южного міського суду Одеської області не відносяться до компетенції судді. Також не відносяться до компетенції судді вимоги щодо обмеження діяльності обвинуваченого як блогера телеграм каналу.

Що стосується вимоги обвинуваченого про повернення належного йому майна, суд звертає увагу, що на даній стадії розгляду вони заявлені передчасно та дане питання буде вирішено під час розгляду кримінального провадження по суті.

Теж стосується вимог обвинуваченого про врахування підстави застосування ст.436 КК України до обвинуваченого.

На підставі встановленого та керуючись ст.177,185 КПК України, суд

У Х В АЛ И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 (шістдесят) днів, тобто до 24.03.2024 без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання захисника, обвинуваченого про застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту або особистого зобов`язання відмовити.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала підлягає оскарженню в частині обрання запобіжного заходу протягом п`яти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Южного міського суду

Одеської області ОСОБА_1