провадження № 1-кс/753/4016/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 20 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002504 від 01 лиспопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 15.12.2023 року звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача Відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві від 20 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002504 від 01 лиспопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.

Скарга мотивована тим, що постанова дізнавача про закриття вказаного кримінального провадження є необгрунтованою, винесеною передчасно, упереджено, незаконно, без належно проведеного досудового розслідування, а саме не здійснено жодного процесуального заходу на встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення по відношенню до нього як потерпілого, не проведено необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі, не розглянуто його клопотання, заходи щодо їх розгляду дізнавачем не вжито, й за таких підстав просить скасувати таку постанову.

В судовому засіданні скаржник, будучи належним чином завчасно повідомленим про час та місце розгляду скарги, скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Положення ч. 3 ст. 306 КПК України передбачає обов`язкову участь в судовому засіданні автора скарги.

Дізнавач/прокурор в судове засідання не з"явились, про дату час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином - шляхом направлення рекомендованої пошти з повідомленням про вручення, розміщеним повідомленням на офіційному саті судової влади (суду) та шляхом направлення смс-повідомлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обовязкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчим суддею у порядку підготовки скарги до судового розгляду та з метою об`єктивного розгляду скарги витребовувалась з Дарницького УП ГУ НП у м. Києві матеріали кримінального провадження та оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження.

Такі матеріали на вимогу слідчого судді органом досудового розслідування надані, оцінку яким слідчим суддею при розгляді скарги будуть надані.

Дослідивши матеріали скарги, витребувані матеріали кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002504 від 01 лиспопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, з урахуванням наданим скаржником матеріалів, перевіривши доводи скарги, вивчивши оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вбачається із матеріалів скарги та матеріалів вказаного кримінального провадження, в провадженні Відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебували матеріали кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002504 від 01 лиспопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.

Постановою дізнавача ВД Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 20.11.2023 року закрито вказане кримінальне провадження за встановленої відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, які вказували на ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Така постанова прокурору дізнавачем не направлялась.

Мотиви, зазначені у оскаржуваній поставнові про закриття кримінального провадження, не підтверджені матеріалами такого провадження.

У відповідності до вимог ст.ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справ, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі постановлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи помякшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Ч.2 ст.91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обовязок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора, та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.93 КПК України).

Проте дізнавачем не належним чином мотивовано підставу закриття вказаного кримінального провадження, а зазначені мотиви не підтверджені вжитими процесуальними заходами.

Слідчий суддя, надавши правову оцінку підставі закриття, вважає таку підставу закриття кримінального провадження не обгрутнованою та безпідставною з огляду на п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, на яку дізнавач посилається, адже за загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора, необгрунтоване закриття кримінального провадження не допускається.

Так, дізнавачем не проведені слідчі дії, не приняті рішення за наслідками їх розгляду (клопотання скаржника), в той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності, чого зроблено не було.

У даному кримінальному провадженні дізнавач мав надати всебічну оцінку доказам, й за клопотанням строни кримінального провадження щодо вчинення процесуальних дій - прийняти відповідні рішення, чого вчинено не було.

У відповідності до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 2 ч.1 ст. 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно із ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно зі ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, дізнавачем не наведено достатніх підстав, за яких він прийшов до висновку про встановлену відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобовязаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до статті 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Разом з тим, згідно ст. 11 КПК України злочином є передбачене КК України небезпечне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Тобто за відсутності в діянні складу злочину щодо не встановленої особи неможливо закрити кримінальну справу, якщо будуть встановлені усі ознаки злочину, у тому числі і суб`єкт. Водночас, усі ознаки злочину слідчим встановлені не були, що вказує на порушення вимог КПК України.

Досудове розслідування закінчується у зв`язку зі здійсненням стороною обвинувачення усіх процесуальних дій, що є необхідними для всебічного і об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження.

З урахуванням зазначених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що за встановлених обставин підстав для закриття кримінального провадження не було, дізнавачем при винесенні оскаржуваної постанови суттєво порушені вимоги ст.284 КПК України, оскільки постанова про закриття кримінального провадження винесена без всебічного та повного з`ясування обставин та є передчасною.

Так, з постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що кримінальне провадження закрито за встановленої відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, із посиланням на п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, й така підстава не мотивована, й без надання обгрунтованих висновків про прийняте процесуальне рішення, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.1 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно і підлягає скасуванню, дізнавачу необхідно надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам та у достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести необхідні слідчі дії, з урахуванням пропонованих слідчих дій строни кримінального провадження, рішення по яким не прийнято й не зазначено у оскаржуваній постанові, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі вищевикоаденого, керуючись ст. ст. 110, 284, 303, 304, 305, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 20 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002504 від 01 лиспопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, - задовольнити.

Постанову дізнавача Відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 20 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002504 від 01 лиспопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, - скасувати.

Ухвала оскарженню відповідно до ст. 309 КПК України не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: