Справа №:755/866/24
Провадження №: 1-кс/755/267/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2024 р. м. Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000164, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, уповноваженим здійснювати процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, про арешт майна, в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучено 14.01.2024 р. в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Строки звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна дотримані, оскільки відповідне клопотання направлене до суду засобами поштового зв`язку 15.01.2024 р., тобто на наступний день після вилучення вищезазначеного майна.

Слідчий в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання. Слідчий ОСОБА_5 , який входить до складу групи слідчих даному кримінальному провадженні, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не прибули. Від захисника ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд клопотання за відсутності підозрюваної та захисника.

Вивчивши зміст клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що підрозділом дізнання Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється дізнання у кримінальному провадженні № 0000164, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 14.01.2024 року приблизно о 14 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14 січня 2024 року в період часу з 17 год. 13 хв. по 17 год. 17 хв. слідчим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 було проведено огляд місця події ділянки місцевості, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено два предмети, схожі на кухонні ножі з рукоятками зеленого кольору.

Постановою слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 15.01.2024 р. вказане майно було визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а відтак підпадає під визначений кримінальним процесуальним законодавством перелік майна, на яке може бути накладено арешт.

Таким чином, враховуючи наведене вище, накладення арешту на майно, на арешті якого наполягає слідчий, забезпечить збереження речових доказів, унеможливить його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки воно містить відомості, які маються суттєве значення для доказування у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що майно, на арешті якого наполягає орган досудового розслідування, відповідає вимогам, визначеним ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки речі та предмети можуть бути доказом злочину, а саме - зберегли на собі його сліди та містять інші відомості (інформацію), які можуть бути використанні з метою встановлення істини та проведення всебічного, повного розслідування кримінального провадження, а також можуть слугувати доказами у встановленні певних обставин під час здійснення досудового розслідування. Враховуючи наведене, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Крім того, слід зазначити, що вилучене в ході огляду місця події майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилученого під час проведення слідчих дій майна.

Водночас слідчий суддя враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 208, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 15 січня 2024 року під час проведення огляду місця події ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , а саме два предмети, схожі на кухонні ножі з рукоятками зеленого кольору, з метою забезпечення збереження речових доказів, шляхом заборони користування та розпорядження.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої накладено арешт.

Підозрювана, її захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10