Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/5121/21
Провадження № 1-кп/490/519/2021
У Х В А Л А

10 листопада 2023 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді Алєйнікова В.О.

? ? ? ? ?

? ? ? ? ? при секретарі? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? -? ? ОСОБА_1

за участі прокурора ? ? ? ? ? ? ? - ОСОБА_2

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? обвинуваченого ? ? ? ? ? ? ? - ОСОБА_3

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? його захисника - Зозулі О.М.

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ?

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження №? ? 0000212 про обвинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 187, частиною 1 статті 115, частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 263 Кримінального Кодексу України, -

В? ? С? ? Т? ? А? ? Н? ? О В? ? И? ? В? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

І……Сторони вважали за необхідне викликати у судове засідання експерта ОСОБА_5 для роз`яснення висновку № 891 від 15 березня 2021 року.

Окрім того:

прокурор просив надати йому можливість забезпечити явку свідків у судове засідання;

захисник вважав за необхідне долучити до матеріалів кримінального провадження раніше не залучені прокурором висновки експертів, які були отриманими під час досудового розслідування цього кримінального провадження.

З огляду на неможливість вчинення цих дій сторони вважали за необхідне у судовому засіданні оголосити перерву.

ІІ……Далі, прокурор заявив клопотання про продовження строку дії обраного відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

1. В обґрунтування заявленого клопотання прокурор послався про те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, а ризики, які були враховані під час винесення попередніх ухвал про застосування до нього запобіжних заходів, наразі не усунуті та не зменшились.

2. Захисник під час судового засідання вважав клопотання прокурора таким, що не підлягає задоволенню.

Він вказував про те, що досліджені у суді докази доводять, що висунута ОСОБА_3 підозра не є належним чином обґрунтованою, а вказані прокурором ризики в дійсності є відсутніми.

Спираючись про таке, просив про зміну обраного відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу на непов`язаний з триманням під вартою.

3. Обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора також заперечував.

3.1. Принагідно свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України він визнав.

Він також визнав факт носіння ним вказаного в обвинувальному акті ножа, проте наголошував на тому, що він був переконаний у тому, що цей ніж не є холодною зброєю.

3.2. Свою вину у вчиненні навмисного вбивства обвинувачений не визнав.

(а) Під час дослідження доказів щодо цього епізоду зауважив, що 12 березня 2021 року дійсно був у ОСОБА_6 приблизно у вказаний під час досудового розслідування час та надавала йому сексуальні послуги, проте коли вони розсталися, та була живою та її вбивства він не вчиняв.

(б) Стосовно проведеного за його участі слідчого експерименту зауважив, що під час цього слідчого експерименту показання надавав під загрозою з боку працівників поліції, сутність якої зводилась до того, що ті зазначали, що у разі, якщо він не визнає своєї винуватості, то його дружина буде заарештованою за підозрою у незаконному зберіганні зброї, а його донька - відповідно - буде доправленою до дитячого будинку.

Далі з цього ж приводу зауважив, що він, з огляду на його відносини з ОСОБА_6 (яку він знав, як ОСОБА_7 ) був обізнаним про обстановку в її квартирі. До того ж, з огляду на те, що у вказаний в обвинувальному акті день він був в неї, він у свою розповідь під час слідчого експерименту включив певні обставини його та " ОСОБА_7 " дійсної зустрічі.

В той же час зауважив, що конфлікт, який ніби то був між ним та " ОСОБА_7 " він вигадав відповідно до вказівок працівників поліції, а обставини власне вбивства - відтворив відповідно до місця виявлення трупу та тілесних ушкоджень на ньому, з якими його також ознайомили працівники поліції.

3.3. Свою вину у вчиненні розбійного нападу обвинувачений також не визнав.

3.4. Стосовно ж власне клопотання зазначив, що має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки; наразі не має жодної можливості переховуватись від суду (оскільки є військовозобов`язаним).

Зауважив також, що не має наміру вчиняти будь-які злочини та ніколи в житті злочинів, окрім, як вимушене (з огляду на характер роботи) незаконне поводження зі зброєю, не вчиняв.

Підсумовуючи, просив змінити обраний відносно нього запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. 01 липня 2021 року в провадження Центрального районного суду міста Миколаєва надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 187, частиною 1 статті 115, частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 263 Кримінального Кодексу України,.

2. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів за таких обставин.

2.1. У березні 2021 року в непрацюючого мешканця м. Миколаєва ОСОБА_3 виник злочинний умисел на вчинення розбійного нападу з метою свого збагачення

Реалізуючи злочинний намір, 09.03.2021 біля 02:30 год. ОСОБА_3 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету скоєння розбійного нападу, заздалегідь приготувавши знаряддя вчинення злочину, а саме предмет зовні схожий на пістолет та медичну маску для приховування обличчя, прибув до автомобільної заправочної станції, розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Кузнецька, 192-В.

Перебуваючи біля приміщення АЗС, в якому на той час знаходився ОСОБА_8 , який працював оператором АЗС, ОСОБА_3 одягнувши медичну маску для приховування обличчя, спробував зайти до приміщення, але це йому не вдалося, оскільки двері були зачинені.

ОСОБА_8 , почувши сторонній шум, відчинивши двері приміщення, вийшов встановити причину шуму.

В цей час ОСОБА_3 , очікуючи його за рогом, вийшов до ОСОБА_8 та продемонстрував йому предмет, схожий на пістолет, який був обладнаний пристроєм для без звукової стрільби чорного кольору, погрожуючи ним, чим подолав у нього волю до опору, створивши реальні підстави побоюватись застосування до нього насильства, небезпечного для його життя і здоров`я, та висунув вимогу передати йому грошові кошти.

ОСОБА_8 , маючи реальні підстави побоюватись за своє життя та здоров`я, розцінюючи погрозу вказаним предметом реальною, пообіцяв віддати йому кошти, якщо той не завдасть йому шкоди та під його контролем повернувся до приміщення АЗС, щоб дістати гроші з каси та віддати їх ОСОБА_3 на виконання його злочинної вимоги.

Контролюючи дії ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , не маючи на це дозволу, також зайшов до приміщення АЗС, чим проник у інше приміщення з метою вчинення розбійного нападу.

Перебуваючи в приміщенні АЗС ОСОБА_8 , будучи під прицілом пістолету, яким погрожував ОСОБА_3 , з верхнього ящика письмового столу дістав грошові кошти, що були отримані за продаж пального та спробував їх віддати йому, на що той заперечив, наказавши? ? грошові кошти покласти до пакету. Не маючи його ОСОБА_8 пояснив, що такого пакету, який він бажає, в нього немає та запропонував покласти грошові кошти до пакету з під насіння, який знаходився на столі. ОСОБА_3 погодився, наказавши їх помістити до вказаного пакету та передати йому.

Отримавши пакет з грошовими коштами, ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденими коштами на власний розсуд, чим заволодів майном ТОВ СІТІ ОЙЛ на загальну суму 2.970 грн.

Ці дії ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною 3 статті 187 Кримінального Кодексу України - як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи (розбій), поєднаний із проникненням у інше приміщення.

2.2. Окрім того, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин.

11.03.2021 [він] під час моніторингу Інтернет-сайту Мінует Біз виявив анкету раніше знайомої жінки на ім`я ОСОБА_7 ( ОСОБА_6 ), яка раніше надавала йому сексуальні послуги, та в нього виникло бажання з нею зустрітися для отримання цих послуг.

Зателефонувавши до ОСОБА_6 за номером, який був зазначений в? ? анкеті на сайті, ОСОБА_3 домовився про зустріч із нею о 19:20 год. 11.03.2021, проте зустріч не відбулась і була перенесена на 12.03.2021.

12.03.2021 близько 11:00 год. ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_6 та домовився про зустріч о 13:00 год.

12.03.2021 біля 13:00 години, ОСОБА_3 на автомобілі марки Renault Kango д/н НОМЕР_1 , який належить його дружині ОСОБА_9 та перебував у його фактичному користуванні, прибув до перетину вулиць Московська та Адмірала Макарова в місті Миколаєві, де залишив автомобіль та пройшов до будинку АДРЕСА_2 . Зустрівши, ОСОБА_6 повела його в квартиру АДРЕСА_3 , яку вона винаймала для надання послуг сексуального характеру.

Біля 13:00 години цього ж дня, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , які знаходились в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_4 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин через її погрози розповісти про їхні інтимні стосунки, виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_6 , ОСОБА_3 дістав зі своєї чоловічої сумки нарзіний револьвер калібру 5,6 мм., виготовлений способом саморобної переробки револьверу калібру 4 мм. Флобер марки ZORAKI R1, № 1019-004667, який приніс з собою та порахував його зручним знаряддям вчинення злочину та таким, що володіє достатніми властивостями для досягнення мети злочину умисного вбивства.

Після чого ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_6 та бажаючи їх настання, підійшов до неї та натиснувши на спусковий гачок пістолету здійснив один постріл в область скроні голови справа, чим спричинив ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: дві вогнепальні рани, розташовані на передній та правій поврхні голови; крововиливи в м`які тканини голови в лобній та правій скроневій області; пошкодження лобної та правої скроневої кістки; розриви твердої мозкової оболонки в місцях зазначених пошкоджень; субдуральна та субарахноїдальні крововиливи з розм`якшеннями речовини головного мозку по ходу ранових каналів, які відповідно до висновку експерта № 891, в своїй сукупності носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

У подальшому, з метою уникнення покарання, ОСОБА_3 зачинив за собою квартиру та забрав із собою знаряддя злочину - нарізний револьвер калібру 5,6 мм., виготовлений способом саморобної переробки револьверу калібру 4 мм. Флобер марки ZORAKI R1, № НОМЕР_2 та набір ключів від цієї квартири та від квартири в якій проживала ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_5 , які залишив у своєму автомобілі.

Приїхавши до свого місця мешкання ОСОБА_10 вказаний пістолет помістив до металевого сейфу, де 18.03.2021 він був вилучений працівниками поліції під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ключі були вилучені 18.03.2021 під час санкціонованого обшуку автомобіля марки Renault Kango д/н НОМЕР_1

Ці дії ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною 1 статті 115 Кримінального Кодексу України - як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

2.3. Окрім того, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин.

Маючи умисел на незаконне поводження зі зброєю, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_3 придбав без передбаченого законом дозволу, в порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів , затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, у невстановлених осіб та невстановленому місці:

-пістолет марки Stalker серії №? ? НОМЕР_3 , калібру 9 мм Р.А.К., виробництва Туреччини, який зберігав його у лівій зовнішній кишені куртки чорного кольору та носив його при собі без відповідних дозвільних документів;

-пістолет револьверного типу № 1019-004667 та 5 набоїв калібру 5,6 мм. в ньому, який є нарізним револьвером? ? калібру 5,6 мм. Флобер марки ZORAKI R1, № НОМЕР_2 , який зберігав в сейфі квартири АДРЕСА_6 , без відповідних дозвільних документів;

-гладкоствольний револьвер калібру 9 мм. Р.А., що виготовлений способом саморобної переробки шумового (стартового) револьвера моделі МР 313 Наган-07 № 093139937 та призначений для подачі звукових сигналів (звукової імітації пострілу) із застосуванням капсулів-запалювачів Жевело-Н, який зберігав в автомобілі марки? ? Renault Kango д/н НОМЕР_1 , без відповідних дозвільних документів;

-8 пістолетних патронів каліюру 9 мм Р.А., спорядженими металевими кулями та 5 5,6-мм (.22 Ir) гвинтівкових спортивно-мисливських патронів кільцевого запалення, які зберігав в автомобілі Renault Kango д/н НОМЕР_1 , яким він користувався;

-69 5,6 мм? ? (.22 Ir) гвинтівкових спортивно-мисливських патронів кільцевого запалення, які зберігав по місцю проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

18.03.2021, в період часу з 15:45 год. По 20:53 год. проведено санкціонований обшук автомобіля? ? марки? ? Renault Kango, червоного кольору, д/н НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_9 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 , за участі останнього.

В ході обшуку автомобіля марки? ? Renault Kango д/н НОМЕР_1 виявлено та вилучено:

-пістолет марки Stalker серії №? ? НОМЕР_3 , калібру 9 мм Р.А.К., виробництва Туреччини, який є вогнепальною зброєю;

-револьвер, який згідно висновку судової балістичної експертизи є гладкоствольним револьвером калібру 9 мм. Р.А., що виготовлений способом саморобної переробки шумового (стартового) револьвера моделі МР 313 Наган-07 № 093139937 та призначений для подачі звукових сигналів (звукової імітації пострілу) із застосуванням капсулів-запалювачів Жевело-Н;

-8 пістолетних патронів калібру 9 мм Р.А., спорядженими металевими кулями та 5 5,6-мм (.22 Ir) гвинтівкових спортивно-мисливських патронів кільцевого запалення.

Зберігаючи вказану вогнепальну зброю та бойові припаси у автомобілі марки? ? Renault Kango д/н НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_9 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 та пістолет марки Stalker серії №? ? НОМЕР_3 , калібру 9 мм Р.А.К. улівій зовнішній кишені своєї куртки чорного кольору, він перевозив її автомобілем, тобто вчинював дії по її переміщенню та транспортуванню безпосередньо при собі, маючи можливість швидкого її використання здійснення пострілів, чим носив вогнепальну зброю та бойові припаси, без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 18.03.2021 проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_3 , в ході якого виявлено та вилучено:

-пістолет револьверного типу з номером на ньому № НОМЕР_2 та 5 предметів ззовні схожими на набої калібру 5,6 мм., який є нарізним револьвером? ? калібру 5,6 мм. Флобер марки ZORAKI R1, № НОМЕР_2 ;

-69 5,6 мм? ? (.22 Ir) гвинтівкових спортивно-мисливських патронів кільцевого запалення.

Вказаний пістолет та набої ОСОБА_3 зберігав у сейфі в одній із кімнат квартири в якій проживав, за адресою: АДРЕСА_1 та брав їх з собою, тобто вчиняв дії по її переміщенню та транспортуванню безпосередньо при собі, маючи можливість швидкого її використання - здійснення пострілів, чим носив вогнепальну зброю та бойові припаси , без передбаченого законом дозволу.

Так, 12.03.2021 ОСОБА_3 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив вбивство ОСОБА_6 за допомогою нарізного револьверу калібру 5,6 мм., виготовленого способом саморобної переробки револьверу калібру 4 мм. Флобер моделі? ? ZORAKI R1, № 1019-004667, який носив у своїй чоловічій сумці, при вказаних вище обставинах.

Ці дії ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України - як незаконне придбання, зберігання та носіння вогнепальної? ? зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

2.4. Окрім того, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин.

Маючи умисел на незаконне поводження зі зброєю, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_3 придбав без передбаченого законом дозволу у невстановленої особи у невстановленому місці ніж моделі «SKIF», який є коротко клинковою холодною зброєю колючої дії - складним мисливським ножем загального призначення.

Усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер свого діяння, ОСОБА_3 зберігав його при собі без відповідних дозвільних документів, чим порушив Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», , затверджену Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року.

18.03.2021 проведено санкціонований обшук автомобіля? ? марки? ? Renault Kango, д/н НОМЕР_1 , яким користувався? ? ОСОБА_3 та який знаходився навпроти будинку № 60 по вул. 1-ша Слобідська в місті Миколаєві, в ході якого був проведений особистий обшук ОСОБА_3 , під час якого в кишені штанів останнього виявлено та вилучено складний ніж моделі «SKIF», який є короткоклинковою холодною зброєю колючої дії - складним мисливським ножем загального призначення та який останній зберігав при собі без передбаченого законом дозволу.

Ці дії ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною 2 статті 263 Кримінального Кодексу України - як незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

3. В межах цього кримінального провадження 18 березня 2022 року ОСОБА_3 був затриманий.

4. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва Тішка Д.А. від 19 березня 2021 року відносно обвинуваченого був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15 травня 2021 року включно.

Подальшими ухвалами слідчого судді та суду строк тримання обвинуваченого під вартою продовжувався неодноразово.

Востаннє ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 жовтня 2023 року строк тримання ОСОБА_3 .? ? під вартою був продовженим до 01 грудня 2023 року включно.

4. Під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 та продовження строку його дії слідчий суддя та суд виходили з того, що існують ризики, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також - вчинити інше кримінальне правопорушення.

5. Розгляд цієї справи у Центральному районному суді міста Миколаєва відбувався таким чином.

5.1. Протягом періоду з 01 липня 2021 року до 25 січня 2022 року справа перебувала в провадженні судді Мамаєвої О.В.

Протягом цього періоду суд завершив підготовче провадження та розпочав судовий розгляд.

5.2. Рішенням Вищої Ради Правосуддя № 68/0/15/22 від 25 січня 2022 року суддя ОСОБА_11 була звільненою з посади в зв`язку із поданням заяви про відставку.

За такого розпорядженням керівника апарату Центрального районного суду міста Миколаєва № 30 від 01 лютого 2022 року було ухвалено про здійснення повторного автоматизованого розподілу цього кримінального провадження.

5.3. На виконання цього розпорядження 02 лютого 2022 року був здійснений повторний автоматизований розподіл цього кримінального провадження, внаслідок чого головуючим суддею для розгляду цього кримінального провадження була визначена суддя Лагода К.О.

Протягом періоду з 02 лютого 2022 року до 08 серпня 2022 року судом, з огляду на оперативну обстановку у місті Миколаєві, лише вирішувалось питання про доцільність подальшого перебування обвинуваченого під вартою.

5.4.? ? Розпорядженням Голови Верховного Суду № 345/0/149-22 від 08 серпня 2022 року суддя Лагода К.О. була відрядженою до Приморського районного суду м. Одеси.

За такого розпорядженням керівника апарату Центрального районного суду міста Миколаєва № 747 від 11 серпня 2022 року було ухвалено про здійснення повторного автоматизованого розподілу цього кримінального провадження.

5.5. На виконання цього розпорядження 11 серпня 2022 року був здійснений повторний автоматизований розподіл цього кримінального провадження, внаслідок чого головуючим суддею для розгляду цього кримінального провадження був визначений суддя Алєйніков В.О.

5.6. Після цього за клопотанням обвинуваченого та його захисника суд розпочав судовий розгляд спочатку.

6. Наразі перебіг та результати нового судового розгляду зводяться до такого.

6.1.Протягом нового судового розгляду суд оголосив обвинувальний акт.

6.2. Далі суд визначив обсяг та порядок дослідження доказів у справі.

Відповідно до встановленого порядку дослідження доказів має відбуватись поепізодно у такій послідовності:

(1)дослідження доказів щодо обвинувачення у незаконному поводженні зі зброєю, а саме:

(2)дослідження доказів щодо обвинувачення у вчиненні навмисного вбивства, а саме:

-дослідити документи;

-допитати свідків;

-допитати потерпілого;

-допитати обвинуваченого

(3)дослідження доказів щодо обвинувачення у вчиненні розбійного нападу;

-допитати потерпілого

-дослідити документи;

-допитати свідків;

-допитати обвинуваченого

6.3. Далі, відповідно до встановленого порядку суд дослідив усі наявні докази щодо обвинувачення, пов`язаного з незаконним поводженням зі зброєю.

6.4. Далі, суд відповідно до встановленого порядку дослідив усі наявні в розпорядженні суду докази щодо обвинувачення у вчинені навмисного вбивства.

(а) Зокрема, судом за присутності обвинуваченого у залі суду досліджений ключовий доказ цього кримінального? ? провадження - матеріали проведеного за участі обвинуваченого слідчого експерименту.

При цьому обвинувачений особисто та сторони кримінального провадження надали свої коментарі щодо дослідженого доказу.

(б) При цьому суд за клопотанням захисту допитав, як свідка, ОСОБА_9

(в) Окрім того суд, серед інших доказів, дослідив висновок судово-балістичної експертизи № СЕ-19/115-21/5435-БЛ від 23 квітня 2021 року та експерт ОСОБА_12 надав роз`яснення цього висновку.

(г) Серед інших доказів, суд дослідив також висновок судово-медичної експертизи № 891 від 15 березня 2021 року (експерт Золотарьов Г.О.);

Сторони просять про виклик експертів для надання роз`яснень щодо відповідних висновків.

(д) Окрім того, сторони просять надати їм час для надання додаткових доказів у справі.

6.5. З огляду на такі обставини, сторони просять про оголошення перерви у судовому засіданні.

7. Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ); від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ); від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

Що регулюють подальший розгляд кримінального провадження.

1. Відповідно до частини 1 статті 327 Кримінального Процесуального Кодексу України

Якщо в судове засідання не прибув за викликом … експерт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд … призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття.

2.? ? Відповідно до статті 336 Кримінального Процесуального Кодексу України

Судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі, зокрема:

неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин (пункт 1);

необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження (пункт 4);

наявності інших підстав, визначених судом достатніми (пункт 5).

/частина 1/

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

/частина 2/.

Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом.

/частина 3/.

…

Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, тримається в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, здійснюються службовою особою такої установи.

/частина 6/.

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксуються за допомогою технічних засобів відеозапису.

/частина 7/.

Щодо суті питання про доцільність подальшого перебування обвинуваченого під вартою

1. Відповідно до статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

При цьому відповідно до частини 3 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має переконатись, що жоден більш м`який, ніж запропонований слідчим, запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Відповідно до статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України строк тримання під вартою може бути продовженим у разі наявності вказаних вище обставин та додаткового доведення того, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не є можливим, а раніше заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

2. Відповідно до частини 1 статті 183 Кримінального Процесуального Кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зі змісту статті 7 Закону України "Про попереднє ув`язнення" сутність цього запобіжного заходу полягає у триманні осіб у встановлених для цього місцях, які забезпечують їх ізоляцію, постійний нагляд за ними і роздільне тримання їх у порядку, передбаченому статтею 8 цього Закону.

3. Відповідно до статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім того, відповідно до статті 17 Закону України? ? «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»? ? від 23 лютого 2006 року Конвенція про захист прав та основоположних свобод /далі - Конвенція/ та практика Європейського суду з прав людини визнаються в Україні джерелом права

3.1. Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

-можна перевірити у судовому розгляді;

-спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

3.2. У пункті 48 рішення у справі "Чеботарь проти Молдови" Європейський Суд з Прав Людини зазначив таке.

"Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання

При цьому у тому ж пункті Суд, посилаючись на свою прецедентну практику зазначає, що самого факту, що підозра є добросовісною, недостатньо. Словосполучення "обґрунтована підозра" означає наявність фактів або інформації, що здатні переконати об`єктивного спостерігача, що особо, можливо, вчинила злочин.

3.3. Відповідно до правової позиції, що сформована Європейським Судом з прав людини, для продовження строку тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку. Також суд вказав, що пункт 3 статті 5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Європейський суд з прав людини судом також відзначає, що "ризик втечі або уникнення правосуддя" зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, зменшує це побоювання і його наміри втекти.

Далі відзначається, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що "саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Для цього вони мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях про подовження строку тримання під вартою… Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою… Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на "розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження", а й передбачає, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання".

/див. рішення у справі "Тодоров проти України" від 12.01.2012 року, "Пунцельт проти Чехії", "Харченко проти України" та інші/

Окрім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (рішення від 26.06.1991 року), "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні, протягом певного часу. За виняткових обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право … визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути "формою очікування" обвинувального вироку" (п.51).

3.4. Європейський Суд з Прав Людини у своїй практиці обґрунтував підхід, відповідно до якого тримання особи під домашнім арештом, так само, як й триманні її під вартою, є позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції /див., окрім іншого, рішення у справах "Гуццарді проти Італії" (пункти 92 - 95); "Бузаджі проти Республіки Молдова" (пункти 103 - 110); "Корбан проти України (пункти 138 - 139) та інші/.

При цьому Європейський Суд з Прав Людини зазначає, що в більшості випадків домашній арешт передбачає меншу кількість обмежень та менший ступінь страждань та незручностей для затриманого, ніж звичайне ув`язнення у відповідній установі. Але цю обставину Європейський Суд з Прав Людини пов`язує з особливостями режиму, але - не з сутністю становища ув`язненого. /див., окрім іншого, рішення у справі "Бузаджі проти Республіки Молдова" (пункти 111 - 114); "Корбан проти України (пункти 138 - 139)/

3.5 Відповідно до статті 2 Конвенції право кожного на життя охороняється законом та нікого не може бути умисно позбавлено життя.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Андронікоу та Константіноу проти Кіпру", передбачене статтею 2 Конвенції право на життя? ? «... є одним з найбільш фундаментальних положень Конвенції і охороняє одну з основних цінностей демократичного суспільства».

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини перше речення статті 2 Конвенції зобов`язує державу не тільки утримуватись від умисного або незаконного позбавлення життя, але також вживати відповідних заходів для захисту життя тих, хто знаходиться під її юрисдикцією. Обов`язок захищати право на життя за статтею 2 Конвенції визначається у поєднанні з загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, яка зобов`язує «гарантування кожному, хто перебуває під [її] юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування, коли особу вбито в результаті використання сили (див. mutatis mutandis рішення від 19 лютого 1998 року у справі «Kaya v. Turkey», 1998-I, п. 105). Головна мета такого розслідування полягає у забезпеченні ефективного виконання національних законів, які захищають право на життя.

Для того, щоб розслідування стверджуваного незаконного вбивства було ефективним воно має бути здатне привести до встановлення обставин смерті людини та встановлення і покарання відповідальних осіб

Прогалини ж у розслідуванні, які підривають його здатність встановити причину смерті або відповідальних осіб, чи то прямих виконавців створюють ризик недодержання такого стандарту.

/див. рішення Європейського суду з прав людини у справах

«Муравська проти України» «Гонгадзе проти України», «Шевченко проти України», "Меркулова проти України" та інші/

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Стосовно подальшого руху цього кримінального провадження.

1. Сторони вважають неможливим подальший розгляд цього кримінального провадження, зокрема, за відсутності експерта Золотарьова Г.О.

Отже, суд має призначити наступну дату судового засідання, а у судовому засідання слід оголосити перерву.

2. Далі, суд має визначити дату та час наступного судового засідання.

З урахуванням навантаження суду та сторін у справі, суд вважає за необхідне оголосити перерву до 06 грудня 2023 року до 15:00 години.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину обвинуваченим.

1. Наразі по справі триває судовий розгляд.

З огляду на таке, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 .? ? у вчиненні злочинів, що йому інкримінуються на даній стадії судового розгляду не перевіряється, а встановлення його вини/невинуватості можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

Метою ж тримання обвинуваченого під вартою наразі є забезпечення можливості подальшого розслідування кримінальної справи, яке /подальше розслідування/ повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

2. Суд також відзначає, що відомості про наявність в органів досудового розслідування під час висунення обвинувачення ОСОБА_3 упередженості - матеріали кримінального провадження на теперішній час не містять, сторони, зокрема - захист - про наявність таких відомостей не посилаються.

3. Відзначає й ту обставину, що винуватість у незаконному поводженні зі зброєю обвинувачений наразі визнає.

4. Стосовно ж позиції захисту під час здійснення цього кримінального провадження, суд відзначає таке.

4.1. Суд погоджується з певними твердженнями захисту про те, що частина доказів у цьому кримінальному провадженні були отриманими без належної ретельності та дбайливості, що, за певних умов, може потягнути визнання їх недопустимими.

Відзначає суд також й ту обставину, що надані суду докази щодо вчинення умисного вбивства, зокрема - результати проведеного з обвинуваченим слідчого експерименту - самі по собі не є повною мірою переконливими та потребують додаткової перевірки.

4.2. В той же час суд відзначає й ту обставину, що недоліки досудового розслідування, що стали очевидними під час судового розгляду, тим не менш на теперішній час не можуть вважатись непоправними.

З огляду на таке посилання захисту на теперішній час не є спроможними істотно вплинути на "обґрунтованість підозри", що враховується під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Отже, висунуту ОСОБА_3 "підозру" для мети вирішення питання про обрання запобіжного заходу слід вважати "обґрунтованою".

Стосовно наявності передбачених законом ризиків.

1. Попередніми ухвалами встановлена, зокрема, наявність ризику того, що обвинувачений може вчинити новий злочин.

Стосовно обґрунтованості цього ризику суд відзначає таке.

1.1. Матеріали справи доводять, та сторони, зокрема - обвинувачений - не заперечують того, що на момент затримання ОСОБА_3 мав у своєму розпорядженні два пістолети з набоями та ніж, який є холодною зброєю; більше того - зберігав їх у спосіб, що забезпечував для нього можливість швидкого їх використання за призначенням, до того ж - носив зброю при собі.

Таке само по собі доводить, що обвинувачений може вчинити інші злочини, адже ці обставини у сукупності не можуть бути поясненими інакше, ніж тим, що ОСОБА_3 збирався ефективно використовувати зброю за призначенням.

1.2. Сутність же висунутої йому обґрунтованої підозри свідчить про те, що існує ймовірність того, що він вчинив протягом незначного проміжку часу два злочини із використанням зброї.

Таке доводить, що припущення про можливість вчинення в подальшому обвинуваченим серії злочинів відповідно до встановлених вище його намірів є належним чином обґрунтованим.

Отже, суд вважає, що на теперішній час існує ризик того, що обвинувачений може вчинити новий злочин.

2. Сутність висунутої обвинуваченому підозри свідчить й про те, що обвинувачений може вдатись до дій щодо переховування від суду, адже у разі визнання його винуватим йому загрожує безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

3. Доведена вище ж наявність ризиків вчинення обвинуваченим нового злочину та ризику того, що він може вдатись до дій щодо переховування від суду у своїй сукупності доводить наявність ризику того, що обвинувачений може вчинити протиправні дії відносно свідків та потерпілих з метою протиправного впливу на них..

3.1. Так, вчинення таких дій відповідає змісту переховування від суду з метою уникнення відповідальності, а спосіб впливу на потерпілих - ризику вчинення обвинуваченим нових злочинів та його схильність до такої поведінки.

3.2. До того ж суд відзначає, що зміст одного зі злочинів, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_3 , полягає ні в чому іншому, як у його протиправному впливі на потерпілого з метою спонукати того до бажаної для обвинуваченого поведінки.

Так, згідно з посиланнями в обвинувальному акті, обвинувачений примусив потерпілого ОСОБА_8 передати йому /обвинуваченому/ грошові кошти.

3.3. Суд також відзначає, що заперечення захисту проти наявності цього ризику місять лише посилання про неможливість обвинуваченого на теперішній час встановити місце знаходження потерпілого та свідків, проте не містять доводів на спростування наведених вище міркувань.

Стосовно можливості запобігти цим ризикам шляхом обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

1. Вирішуючи питання про можливість запобігти встановленим судом ризикам шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, суд виходе з сутності таких ризиків.

З огляду на таке суд відзначає, що встановленим судом ризикам вчинення обвинуваченим нових злочинів та незаконного впливу на свідків та потерпілих об`єктивно неможливо запобігти інакше, ніж шляхом обмеження свободи? ? ОСОБА_3 ..

2. Суд також відзначає, що такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання, та застава не є здатними забезпечення виконання мети запобіжного заходу в цьому випадку, адже:

-запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не передбачає ані - утримання особи, ані - контролю за його поведінкою;

-запобіжний захід у вигляді застави не передбачає контролю за поведінкою особи.

До того ж, можливість застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу, як застава, є сумнівною, адже його матеріальне становище не дозволяє йому внести заставу у передбаченому законом розмірі.

3. Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки в цьому випадку не є можливим через відсутність в обвинуваченого поручителів.

4. Що ж стосується застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то наразі строк тримання обвинуваченого під вартою не є таким, що дозволяє стверджувати, що його особа змінилась такою мірою, що таке дозволяє послабити умови його утримання.

5. Вирішуючи питання про доцільність подальшого перебування обвинуваченого під вартою, суд враховує й те, що, з огляду на характер підозри, яка обґрунтовано була висунута ОСОБА_3 , саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, свідків.

Та ця теза є особливо актуальною під час дії воєнного стану, адже у цей період громадський порядок та громадська безпека, що вочевидь порушуються обвинуваченим внаслідок порушення ним порядку поводження із джерелом підвищеної небезпеки - зброєю - є особливо вразливими.

Спростування заперечень захисту.

1. Посилання обвинуваченого та захисника про необґрунтованість висунутої ОСОБА_3 підозри не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення, адже, як зазначалось вище, на цій стадії кримінального провадження питання про доведення винуватості не вирішується.

2.? ? Посилання обвинуваченого та його захисника про відсутність ризиків, що зумовлювали б тримання ОСОБА_3 під вартою, спростовуються наведеними вище обставинами

3. Та обставина ж, що наразі обвинувачений навряд може зникнути з місця проживання /на чому наполягає сам обвинувачений/ в цьому випадку може свідчити про певне зниження актуальності ризику його втечі, проте не здатна поставити під сумніви наявність інших ризиків.

При цьому вирішальним в цьому випадку є саме ризик вчинення обвинуваченим нових злочинів, але - не ризик його втечі.

Отже, ця обставина не спроможна істотно вплинути на сутність рішення про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Таке у сукупності доводить, що запобігти передбаченим законом ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

Отже, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисту слід відмовити.

Щодо організації наступного судового засідання.

Враховуючи, що обвинувачений наразі постійно перебуває у місцях попереднього ув`язнення та ситуація на території міста Миколаєва наразі унеможливлює його доставку у судове засідання, на підставі статті 336 Кримінального Процесуального Кодексу України його участь у судовому засіданні слід забезпечити в режимі відеоконференції.

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.У судовому засіданні оголосити перерву до 06 грудня 2023 року до 15:00 години.

2.Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 09 січня 2024 року включно.

3.У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

4.Забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_4 у наступному засіданні в режимі відеоконференції.

Доручити адміністрації Державної Установи "Миколаївський слідчий ізолятор" забезпечити 06 грудня 2023 року о 15-00 годині участь обвинуваченого ОСОБА_4 ? ? у судовому засіданні у режимі відео конференції, а також виконати дії, передбачені частиною 1 статті 345 КПК України.

Ухвала в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою може бути оскарженою безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів, в решті оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя =АЛЄЙНІКОВ В.О.=