печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання Слідчого у кримінальному провадженні - заступника керівника Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2023 у провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання Слідчого у кримінальному провадженні - заступника керівника Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Слідчою групою Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001456 від 13.07.2015 за підозрою колишніх співробітників Служби безпеки України та громадян України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 161 КК України, а також за підозрою співробітників фсб рф, громадян рф ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 161 КК України. 24.02.2015 у кримінальному провадженні №0000328 повідомлено про підозру 20 співробітникам фсб рф, у т.ч. ОСОБА_6 , за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України, а 22.03.2017 їм у кримінальному провадженні № 0001456 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри на ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України. Кримінальне провадження № 0001456 внесено до ЄРДР 13.07.2015 внаслідок виділення прокурором із кримінального провадження №0000328 копій матеріалів досудового розслідування в частині вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_27 , ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , ОСОБА_34 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_28 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 та ОСОБА_24 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України. Постановою заступника Генерального прокурора від 22.09.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001456 від 13.07.2015 до 12 місяців. 16.10.2023 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 161 КК України, а також співробітникам фсб рф, громадянам рф ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 161 КК України. Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень є здобуті під час досудового розслідування наступні докази: 1. лист УВБ СБУ від 23.04.2014 №9/3408 про те, що ОСОБА_48 займався загальною організацією роботи трьох груп співробітників фсб рф, які відвідували України з 13 по 15 грудня 2013 року, з 26 по 29 січня та з 20 по 21 лютого 2014 року. ОСОБА_48 організовував проживання працівників фсб рф на території Навчального центру ЦСО «А». Останній надавав вказівки підлеглим з моніторингу інформації в мережі Інтернет щодо подій на Євромайдані та передачі їх до фсб рф. Безпосередній контакт зі співробітниками фсб рф підтримували ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; 2. протокол огляду від 27.03.2014, в ході якого отримано та зафіксовано вміст офіційної електронної пошти ДКІБ СБУ «» із листуванням між ДКІБ СБУ та центром інформаційної безпеки фсб рф; 3. протокол огляду від 01.04.2014, в ході якого оглянуто та зафіксовано листування між ДКІБ СБУ та центром інформаційної безпеки фсб рф, зокрема пересилання на електронну скриньку ціб фсб рф файлів із посиланням на відеоматеріали, що були розміщені співробітниками ДКІБ СБУ на Інтернет-ресурсі YouTube.com на спеціально зареєстрованій для вказаної мети сторінці користувача під іменем « ОСОБА_49 », текстових файлів, які містили публікації, що негативно висвітлювали потенційну Асоціацію та вступ України до ЄС. Також в листуванні містяться інструкції ціб фсб рф для ДКІБ СБУ щодо змісту файлів та їх короткого опису з метою прискорення їх подальшої розсилки; 4. протокол огляду від 22-22 травня 2014 року, в ході якого оглянуто та зафіксовано сторінку користувача під іменем « ОСОБА_49 » на Інтернет-ресурсі YouTube.com , що використовувався співробітниками 4 відділу 2 управління ДКІБ СБУ з грудня 2013 по лютий 2014 року для передачі відеоматеріалів до ціб фсб рф та для їх подальшого розповсюдження; 5. висновок експерта КНДІСЕ за результатами проведення комплексної судової психологічно-лінгвістичної експертизи №11436/13615/14-32 від 31.10.2014, відповідно до якого у фрагментах текстів відеозаписів (скопійованих слідством зі сторінки під іменем « ОСОБА_49 » на Інтернет-ресурсі YouTube.com) наявні заклики та пропагандистські висловлювання, які можуть бути спрямовані на провокацію конфліктів між представниками різних політичних поглядів в Україні, розпалення недовіри між ними, що, загалом, може сприяти розв`язанню суспільно-політичних, ідеологічних, національних та територіальних конфліктів; 6. листи Департаменту контррозвідки СБУ від 04.06.2015 №2/2-22920 та від 11.06.2015 №2/6-24025 про системні візити співробітників фсб рф до України з грудня 2013 по лютий 2014 років, які планували заходи з силового припинення триваючих на той час протестних акцій. Безпосередній контакт зі співробітниками фсб рф підтримували ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Надано переліки цих співробітників фсб рф; 7. лист Адміністрації Державної прикордонної служби України від 19.02.2015 №16/34 про перебування зазначених співробітників фсб рф в Україні у грудні 2013-лютому 2014 років; 8. протоколи допитів свідків співробітників СБУ ОСОБА_50 від 19.03.2014, 11.04.2014, 13.05.2014, ОСОБА_51 від 20.03.2014, 14.05.2015, ОСОБА_52 від 28.03.2014, ОСОБА_53 від 01.04.2014, 25.05.2015, ОСОБА_54 від 02.04.2014, 26.05.2015, ОСОБА_55 від 15.05.2015, ОСОБА_56 від 15.04.2014, ОСОБА_57 від 13.05.2014, 19.05.2015, ОСОБА_58 від 14.05.2014, ОСОБА_59 від 02.06.2014, ОСОБА_60 від 13.06.2014, ОСОБА_61 від 27.01.2014, які підтвердили описані вище обставини під час допиту. Встановлено, що ОСОБА_6 є громадянином рф, не перебуває на контрольованій Урядом території України, його точне місцезнаходження слідству не відоме, останній не прибуває за викликами слідчого, у зв`язку з чим останнього постановою слідчого від 16.10.2023 оголошено в державний та міжнародний розшук, здійснення якого доручено оперативним підрозділам Служби безпеки України. Відома слідству адреса проживання (перебування) ОСОБА_6 : рф, АДРЕСА_1 . 24.02.2022 російська федерація розпочала повномасштабну агресію проти України, що виключає можливість міжнародно-правову співпрацю з державною-агресором та виконання її компетентними органами запитів про міжнародно-правову допомогу, у т.ч. щодо вручення повісток про виклик, повідомлень про підозру, допиту підозрюваних тощо. В газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик до слідчого підозрюваного ОСОБА_6 на 07.09.2023, 16.10.2023 та 17.10.2023. Також повістку про виклик до слідчого на 16.10.2023 та 17.10.2023 на підставі ч. 2 ст. 135 КПК України скеровано до фсб рф за місцем проходження служби ОСОБА_6 , а також його захисникові в порядку ч. 8 ст. 135 КПК України. Однак, в зазначені у повістці час та дату, ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явився, про причини неявки не повідомив. У свою чергу органом досудового розслідування згідно зі ст. 278, ч. 1, 3, 7 ст. 135 КПК України, вжито всіх необхідних заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, шляхом направлення такого повідомлення за місцем проходження ним служби у фсб рф, а також вручення його захисникові. У зв`язку з наведеним, враховуючи положення ст. 42 КПК України, відповідно до якої підозрюваним є особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_6 в належний спосіб повідомлено про підозру та останній набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні. Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого й нетяжкого злочинів та існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що останній може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання. Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, захисника, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, надані докази захисниками, слідчий суддя приходить до наступних висновків. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом. Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається. Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування. Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання. Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення. Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється. Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу. Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності. Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року. Так, згідно Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 року №3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном. Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у розшук. Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом. З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України та наявність ризиків, а саме, те що підозрюваний має можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та фактично вже переховується від слідства; може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; має можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрюваний перебуває у розшуку. Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається. Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті. Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити. Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина російської федерації, уродженця російської федерації, відома адреса проживання: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування запобіжного обраного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1