Справа № 206/6078/23
Провадження № 1-кп/206/78/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" січня 2024 р. в залі суду в м.Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000769 від 10.12.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей або непрацездатних осіб, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 09.12.2023, приблизно о 01 годині 00 хвилин, перебуваючи у спальному приміщенні квартири АДРЕСА_2 , користувачем якої є раніше знайома йому ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом та метою, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілій ОСОБА_6 , з жіночої сумку останньої викрав грошові кошти номіналом 500 грн., на загальну суму 9000 грн.

Доводячи вищевказаний злочинний умисел, до кінця, ОСОБА_3 , разом з викраденими грошовими коштами, покинув приміщення квартири АДРЕСА_2 та, в подальшому, розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 9000 гривень.

17.01.2024 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000769 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 394, 424, 468, 469, 472, 473, 474 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення у вигляді 5 років позбавлення волі із застосуванням положень статей 75, 76 КК України, що передбачає звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання та призначення йому випробувального іспитового строку, з одночасним покладанням на нього обов`язків, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 .

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити угоду, укладену з обвинуваченим ОСОБА_3 і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обвинувачений розкаюється у вчиненому злочині.

Потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_6 не заперечує проти закінчення розгляду вказаного кримінального провадження шляхом укладення угоди між прокурором та обвинуваченим та затвердження укладеної угоди судом. Стосовно міри покарання обвинуваченому поклалась на розсуд прокурора та суду, цивільний позов заявляти не буде (том 2 а.п. 14).

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Так, ОСОБА_3 раніше не судимий, в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР не знаходиться і раніше за архівною документацією не значиться, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не значиться (том 1 а.п. 49, 51), раніше не судимий (том 1 а.п. 52), за місцем мешкання скарг не надходило (том 1 а.п. 47).

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - відсутні.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України, що виразилося у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та за угодою про визнання винуватості слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання у вигляді 5 років позбавлення волі із застосуванням положень статей 75, 76 КК України, що передбачає звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання та призначення йому випробувального іспитового строку, з одночасним покладанням на нього обов`язків, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Крім того згідно з вимогами ч. 2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, за проведення судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідення) № СЕ-19/104-23/46190-Д від 19.12.2023 року підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь держави суми 1514,56 грн. (том 1 а.п. 62).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 342, 350, 373, 374, 468, 469, 473- 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 січня 2024 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000769.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 17 січня 2024 року покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням 1 (один) рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (код бюджетної класифікації 24060300) витрати, пов`язані з залученням експертів та проведенням судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) № СЕ-19/104-23/46190-Д від 19.12.2023 у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Речові докази по справі:

- грошові кошти номіналом по 500 грн., на загальну суму 5000 грн., гаманець червоного кольору з матеріалу еко-шкіра з золотистою блискавкою і банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , переданих на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- сліди папілярних візерунків, які відкопійовано на 1 липку стрічку, запаковані в безномерний спеціальний пакет залишити зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1