Справа № 733/815/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/147/24
Категорія - ч. 4 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного 25 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000658, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Колочава, Міжгірського району, Закарпатської області, громадянина України, з повною загальною освітою, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 01 вересня 2023 року Ічнянським районним судом Чернігівської області за ч.4 ст.185, 75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю 2 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Ухвалено вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2023 року, за яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років із звільненням від призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - виконувати самостійно.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1912,00 грн. витрат за проведення експертизи.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджуючись з вироком суду, через суворість, просить змінити його застосувавши положення ст.. 75 КК України з визначенням іспитового строку терміном 3 роки. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції в повній мірі не було враховані обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків,внаслідок чого відсутні наслідки протиправних дій. Вважає безпідставним визнання судом обставиною, що обтяжує покарання вчинення злочину по відношенню до особи похилого віку, оскільки на час вчинення злочину він не знав власника автомобіля, а тому його умислом не охоплювалася така обставина. Також зазначає, що при ухваленні вироку місцевим судом не було враховано, що на момент вчинення даного кримінального правопорушення він не був судимий і вчинив його задовго до постановлення вироку від 1 вересня 2023 року, після якого став на шлях виправлення, відвідує орган пробації, що свідчить про можливість виправлення без ізоляції від суспільства.

Зазначає, що має виключно позитивні характеристики за місцем проживання, цивільну дружину та доньку.

Крім того, обвинувачений зазначає про не застосування щодо нього вимог положень ч. 4 ст. 70 КК України щодо зарахування у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення і самостійне виконання вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 1 вересня 2023 року, яким його було звільнено від відбування покарання з випробуванням призведе до погіршення його становища, оскільки в межах попереднього кримінального провадження він утримувався під вартою.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор просить відмовити у її задоволенні, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Як встановлено судом першої інстанції 24 травня 2023 року, близько 22 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля приватного господарства №73 по вул.Солдатської слави в м.Ічня Прилуцького району Чернігівської області, в умовах воєнного стану, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх настання у вигляді завдання майнової шкоди потерпілому, скориставшись тимчасовою відсутністю користувача даного транспортного засобу, переконавшись та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, шляхом відкриття за допомогою власної фізичної сили водійських дверцят, проник всередину салону транспортного засобу марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звідки викрав автомагнітолу марки PIONER DEN-2200UB PI21, вартістю згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи №2509 від 27.05.2023 на момент вчинення ним крадіжки становить 913,34 грн.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, докази на підтвердження встановлених судом обставин судом не досліджувалися відповідно до вимог ст. 349 КПК України та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який свою провину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні має одну малолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, на момент вчинення злочину не судимий, однак на момент ухвалення цього вироку був засуджений вироко Ічнянського районного суду від 01 вересня 2023 року, вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення проти власності, що свідчить про кримінальну схильність обвинуваченого і небажання стати на шлях виправлення.

Взяв до уваги відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття.

Апеляційні доводи сторони захисту про суворість призначеного покарання, за вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, та пов`язане з цим апеляційне прохання щодо зміни вироку, шляхом призначення покарання з випробуванням, на думку колегії суддів - є безпідставними і судом першої інстанції вони були в повному обсязі враховані при призначенні покарання, про що свідчить зміст відомостей та висновків суду, наведених ним у мотивувальній частині вироку.

На переконання судової колегії, апеляційні вимоги про зміну вироку шляхом пом`якшення призначеного покарання на підставі норм ст. 75 КК України, з урахуванням наведених в апеляційній скарзі доводів, належить вважати безпідставними, оскільки вони носять суто суб`єктивний характер.

При апеляційному перегляді кримінального провадження не встановлено достатніх підстав для застосування норм ст.75 КК України, а тому, враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів погоджується з видом та розміром призначеного ОСОБА_8 покарання і не знаходить підстав для звільнення його від відбування покарання згідно ст.75 КК України, як про це зазначає в своїй апеляційній скарзі сторона захисту.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання є справедливим, враховуючи те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари, як мети покарання, у зв`язку з чим не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора.

Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції, умотивованість його висновків з питання правильності призначеного обвинуваченому покарання та справедливості обраного йому заходу примусу, апелянтом не наведено.

В ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження посилання сторони захисту про сприяння обвинуваченим під час досудового розслідування, оскільки під активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи, при цьому таке сприяння має бути активним та певною мірою ініціативним, однак, активного сприяння з боку ОСОБА_8 досудовому розслідуванню не було.

Так само відсутня пом`якшуюча обставина відшкодування збитків, з огляду на те, що викрадену магнітолу було вилучено працівниками правоохоронного органу, а не добровільно повернуто обвинуваченим.

Доводи сторони захисту щодо врахування при призначенні покарання вироку Ічнянського районного суду від 1 вересня 2023 року колегія судді не може визнати обґрунтованими, оскільки вказана обставина була врахована в якості характеризуючої, яка свідчить про кримінальну схильність особи і вказаний вирок не вплинув на кваліфікацію дій ОСОБА_8 .

Щодо твердження сторони захисту про незастосування відносно ОСОБА_8 ч. 4 ст. 70 КК України та самостійне виконання вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 1 вересня 2023 року, то колегія суддів не може визнати його обґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно приписів ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Проте, з матеріалів провадження вбачається, що вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 1 вересня 2023 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки.

Згідно правовому висновку, викладеному у постанові Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 15 лютого 2021 року у справі №760/26543/17, у випадку, коли попередній вирок залишився незмінний, і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення частини 4 ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально, - виконуються самостійно.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про самостійне виконання вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 1 вересня 2023 року.

Таким чином, на думку колегії суддів, призначене судом першої інстанції покарання у такий спосіб, як це зазначено у вироку, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни вироку за доводами сторони захисту про зайву суворість покарання, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4