Справа № 182/2011/21
Провадження № 1-кп/0182/218/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушень за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2020 за № 0001020 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, має на утриманні неповнолітню доньку 2005 року народження, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 24 грудня 2020 року близько 17 години 00 хвилин, перебуваючи, у стані алкогольного сп`яніння (3,41%о), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, не маючи права на керування транспортними засобами відповідної категорії, а також не маючи чинного страхового полісу (страхового сертифіката "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керуючи технічно справним автомобілем «FORD SCORPION», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , здійснював рух у темний час доби, по вологому, асфальтобетонному покриттю, неосвітлюваної проїзної частини вул. Херсонської з боку вул. Станіславського у напрямку вул. Шульгіна в м. Нікополь Дніпропетровської області.

В цей же час, проїзну частину вул. Херсонської в м. Нікополь Дніпропетровської області, у не встановленому для цього місці перетинали пішохід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пішохід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які рухалися зліва на право відносно напрямку руху автомобілю «FORD SCORPION», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Під час свого руху 24 грудня 2020 року, близько 17 години 00 хвилин, водій ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (3,41%о), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, проявляючи злочинну самовпевненість, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не врахував дорожню обстановку, наближаючись до пішоходів, які рухалася зліва направо відносно напрямку його руху, не зменшив швидкість руху, аж до зупинки транспортного засобу, чим не виконав покладені на нього обов`язки, як на водія транспортного засобу, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, та як наслідок в районі домоволодіння №159 по вул. Херсонській в м. Нікополь Дніпропетровської області, на проїжджій частині вул. Херсонській, у своїй смузі для руху, за напрямком з боку вул. Станіславського до вул. Шульгіна в м. Нікополь Дніпропетровської області, скоїв наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля «FORD SCORPION» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_9 та пішохода ОСОБА_10 .

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.1 а) ґ); 2.3. б), 2.9. а), 12.3. Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п.2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;

п.12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для Інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення п. 12.3. Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, в наслідок якої пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді поверхневої забитої рани і садна в лобно-тім`яній області зліва, садна в лівій надбрівній області, синця і садна на тильній поверхні лівої кисті, садна на внутрішній поверхні правої гомілки в середній третині на відстані 25 см від опорної поверхні стоп. Крововиливи у м`яких тканинах голови в лобній області зліва, в правому скроневому м`язі, в лівій огнево-тім`яно-потиличній області голови, перелом потиличної кістки зліва і лівої скроневої кістки, двобічний субдуральний крововилив об`ємом до 100 мл, двобічні субарахноїдальні крововиливи, множинні вогнища забиття обох півкуль головного мозку, крововиливи у стовбурному відділі головного мозку, крововиливи у шлуночки головного мозку, травматичний набряк головного мозку, забій обох легень, забій аорти, забій печінки, забій селезінки, забій нирок, крововилив у м яких тканинах задньої поверхні шиї, крововилив у м`які тканини в лівій надлопатковій області спини, крововилив у м`яких тканинах лівої сідниці по задньо-зовнішній поверхні на відстані 90-110 см від опорної поверхні стоп, крововилив у м`яких тканинах лівого стегна по задньо-внутрішній поверхні у нижній третині на відстані 55-62 см від опорної поверхні стоп, крововилив у м`яких тканинах задньо-зовнішньої поверхні правого стегна у верхній третині з переходом на нижні квадранти правої сідниці на відстані 80-100 см від опорної поверхні стоп, крововилив в правій підколінній ямці на відстані 55-60 см від опорної поверхні стоп, крововилив у м яких тканинах внутрішньої поверхні лівої гомілки в середній третині на відстані 25-40 см від опорної поверхні стоп.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка настала 24.12.2020 приблизно о 21 год. 29 хв. у приміщені КП «Нікопольська міська лікарня №4» Нікопольської міської ради, за адресою: пр. Трубників, 50 у м. Нікополь, Дніпропетровської області, від поєднаної травми голови, грудей, живота, верхніх і нижніх кінцівок у вигляді множинних забоїв м`яких тканин різних частин тіла, перелому кісток склепіння та основи черепу, ушкоджень головного мозку і внутрішніх органів, яка ускладнилась розвитком травматичного набряку головного мозку.

Також, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді забитої рани в правій тім`яно-скроневій області, осадження в лобній області зліва, садна в правій надбрівній області, синця в правій і лівій параорбітальних областях, синця на тильній поверхні правої кисті та її пальців, синця на внутрішній поверхні правого стегна в середній третині на відстані 55-60 см від опорної поверхні стоп, синця в правій підколінній ямці на відстані 45 см від опорної поверхні стоп, синця на задньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній - нижній третинах на відстані 12-40 см від опорної поверхні стоп, садна на тильній поверхні основної фаланги 2-го пальця лівої кисті. Крововилив у м`яких тканинах правої скронево-тім`яної області, перелом кісток склепіння черепу в правій скронево-тім`яній області з переходом на основу черепу, двобічний субдуральний крововилив, крововиливи під м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку і мозочку, крововиливи у речовину і шлуночки головного мозку, крововилив у м`яких, тканинах правої і бічної поверхні грудей, перелом правої ключиці. Правобічний гемопневмоторакс (кров і повітря в правій плевральній порожнині), забій серця, забій лівої легені, забій правої легені з розривами, забій аорти, забій правої нирки, переломи 2-6-го ребер справа по білягрудинній лінії, переломи 4-8-го ребер справа по середньо-ключичній лінії, переломи 1-2-го ребер зліва по лопатковій лінії, переломи 1 -6-го ребер справа по лопатковій лінії з розривами пристінкової плеври, переломи 2-4-го ребер справа по біляхребтовій лінії, розрив диску між 6- 7-м грудними хребцями, розрив лобкового з`єднання тазу, розрив правого хресцево-клубового з`єднання тазу на відстані 92-104 см від опорної поверхні стоп, крововилив у м`яких тканинах міжлопаткової області справа, крововилив у м`яких тканинах задньої поверхні тазу справа на відстані 98-105 см від опорної поверхні стоп, і крововилив у м`яких тканинах правого стегна в середній-нижній третинах на відстані 50-75 см від опорної поверхні стоп, крововилив у м`яких тканинах і задньої поверхні правої гомілки у верхній-середній третинах на відстані 20-40 см від опорної поверхні стоп, крововилив у м`яких тканинах задньо-внутрішньої поверхні лівої гомілки у середній-нижній третинах на відстані 15- 25 см від опорної поверхні стоп, крововилив у м`яких тканинах задньої поверхні лівого стегна в середній-нижній третинах на відстані 50-70 см від опорної поверхні стоп, закритий перелом правої малогомілкової кістки в середній третині на відстані 30 см від опорної поверхні стоп.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Виявлені тілесні ушкодження і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 приблизно о 17 год. 47 хв. у автомобілі швидкої медичної допомоги КЗ «Нікопольська станція швидкої медичної допомоги» ДОР», від поєднаної травми голови, грудей, хребта, тазу, верхніх і нижніх кінцівок у вигляді множинних забоїв м`яких тканин різних частин тіла, множинних переломів кісток скелету, ушкоджень головного мозку і внутрішніх органів, яка ускладнилась розвитком травматичного шоку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 286 КК України (в редакції Закону 22.11.2018) - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб.

До такого висновку чуд приходить аналізовуючи наступні докази.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав частково, та зазначив, що ДТП сталося внаслідок того, що на вулиці було темно, дорога не освітлювалась та був дощ, а потерпілі були в темній одежі. Також, коли він керував автомобілем, він був тверезий, а після того, як сталось ДТП, він, через хвилювання, сів на заднє сидіння, де у нього була пляшка коньяку і випив її. Цивільний позов визнає тільки частині відшкодування витрат на поховання загиблих.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що йому зателефонував його брат, та повідомив про те, що сталося ДТП. В результаті якого бабуся померла, а дідусь знаходиться у важкому стані в реанімації. Покарання просив призначити суворе, пов`язане з реальним позбавленням волі.

Потерпіла ОСОБА_11 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд провадження за її відсутності. Зазначила, що її законні права буде представляти адвокат ОСОБА_6 . Заявлений цивільний позов підтримує, в обґрунтуванні якого зазначила, що враховуючи конкретні обставини справи, характер і обсяг фізичних та душевних страждань, викликаних непоправною втратою близьких людей: батько та мати, враховуючи принцип розумності і справедливості, і з урахуванням всього цього просила стягнути на її користь з Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова Компанія "Кредо" 52 827,64 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та 400 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а з обвинуваченого ОСОБА_3 500 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Просила призначити обвинуваченому реальну міру покарання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що він є власником автомобіля «Форд скорпионс» д.н.з. НОМЕР_1 . Свій автомобіль він передав ОСОБА_3 , щоб той відремонтував авто та не заперечував, щоб останній ним користувався при необхідності. 24.12.2020 року приблизно о 18-00 год. йому зателефонувала дочка ОСОБА_3 та повідомила, що її батько ОСОБА_13 збив двох людей. Він поїхав на місце ДТП, де побачив ОСОБА_3 , який був в алкогольному сп`янінні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показала, що обвинувачений ОСОБА_3 є її батьком. 24.12.2020 року вона знаходилась у своєї подруги. Приблизно о 15-00 год. до неї приїхав її батько на автомобілі «Форд скорпионс». Вона попрохала батька щоб той відвіз її та єє подругу на тренування, в район центрального ринку. Він погодився та вона сіла на переднє пасажирське сидіння, а подруга сіла позаду. На вулиці було темно, було ввімкнене світло фар на їх машині. Проїхавши бар «Колесо», через деякий час, вона відчула удар та побачила силует двох людей, яких закинуло на капот машини. Батько зупинив машину. Вона ідразу подзвонила ОСОБА_15 , та повідомила, що трапилось. Вона бачила, що після ДТП батько сідав на заднє сидіння. Через деякий час після ДТП вона бачила, що батько був п`яний.

Винуватість обвинуваченого, крім його показів, показів потерпілого та свідків, підтверджується також письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження № 0001020:

-рапортом інспектора Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 24.12.2020 року, відповідно до якого 24.12.2020 року було отримано заяву та зареєстровано ЄО за №36052 за фактом ДТП з травмованими ( а.п. 3);

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.12.2020 року, відповідно до якого місцем проведення огляду ДТП є вул. Херсонська, навпроти домоволодіння 159 у м. Нікополі Дніпропетровської області. Огляд проведено за наступних погодних умов: похмуро, мокрий сніг, t -3?C. Вид події: наїзд транспортного засобу на пішоходів. Місце ДТП: вул. Херсонська. Елемент вулиці: без елементів, пряма дорога. Проїзна частина: горизонтальна ділянка дороги. Вид покриття: асфальтобетонне, обледеніле, по чистому твердому покриттю, ожеледь. Нерівність та пошкодження дорожнього покриття відсутні. Дорожнє покриття шириною 13,7 м. На вказаній ділянці - рух у двох напрямках, число смуг 1 в напрямку проведення огляду і 1 у зустрічному напрямку. Дорожня розмітка відсутня. До проїжджої частини примикає трав`яне узбіччя. Далі за узбіччями, будівлі міського типу. Регулювання руху на вказаний ділянці - не регулюється. Дорожні знаки - відсутні. Умови освітлення на даній ділянці руху: пора доби (темна). Наявна камера відеоспостереження не встановлено. Загальна видимість та конкретна видимість з робочого місця водія не вимірювалась. Об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху - відсутні. Наявність слідів, що свідчать про переміщення об`єктів на місці пригоди після ДТП до початку огляду - відсутні. На транспортному засобі наявні локалізовані пошкодження в передній частині автомобіля, в середній проекції переднього бамперу, в середній проекції капоту та лобового вікна. Інших пошкоджень на автомобілі не виявлено. Наявність характерних для даного ДТП слідів і інших речових доказів на транспортному засобі - не встановлено. Завантаження транспортного засобу не момент огляду не було. Гальмові системи у справному стані. Рульове керування у справному стані. Сліди шин - відсутні. Інші сліди на дорожньому покритті - відсутні. Відомості про труп - окремим протоколом. З місця події транспортний засіб -автомобіль «FORD SCORPION», реєстраційний номер НОМЕР_1 , змиви з керма автомобіля та рукоятки КПП, змиви з внутрішніх ручок водійської та пасажирської дверей, мікрочастиці з водійського місця, мікрочастиці з пасажирського місця, вилучено. До протоколу додано схему та фото таблиці (а.п. 13-28);

-розпискою ОСОБА_16 , який є власником автомобіля «FORD SCORPION», реєстраційний номер НОМЕР_1 та не заперечував проти огляду вищевказаного автомобіля працівниками поліції ( а.п. 29);

-протоколом огляду трупа від 24.12.2020 року, відповідно до якого було оглянуто труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла в кареті швидкої допомоги в 17-55 год. Труп оглянутий у вечірній час. До протоколу додано фото таблиці ( а.п.31-36);

-висновком судово-медичного експерта № 716 від 26.12.2020, згідно якого при зовнішньому дослідженні: забита рана в правій тім`яно-скроневій області, осадження в лобній області зліва, садно в правій надбрівній області, синці в правій і лівій параорбітальних областях, синець на тильній поверхні правої кисті та її пальців, синець на внутрішній поверхні правого стегна в середній третині на відстані 55-60 см від опорної поверхні стоп, синець в правій підколінній ямці на відстані 45 см від опорної поверхні стоп, синець на задньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній- нижній третинах на відстані 12-40 см від опорної поверхні стоп, садно на тильній поверхні основної фаланги 2-го пальця лівої кисті; при внутрішньому дослідженні: крововилив у м`яких тканинах правої скронево-тім`яної області, перелом кісток склепіння черепу в правій скронево-тім`яній області з переходом на основу черепу, двобічний субдуральний крововилив, крововиливи під м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку і мозочку, крововиливи у речовину і шлуночки головного мозку, крововилив у м`яких тканинах правої бічної поверхні грудей, перелом правої ключиці, правобічний гемопневмоторакс (кров і повітря в правій плевральній порожнині), забій серця, забій лівої легені, забій правої легені з розривами, забій аорти, забій правої нирки, переломи 2-6-го ребер справа по білягрудинній лінії, переломи 4-8-го ребер справа по середньо-ключичній лінії, переломи 1-2-го ребер зліва по лопатковій лінії, переломи 1-6-го ребер справа по лопатковій лінії з розривами пристінкової плеври, переломи 2-4-го ребер справа по біляхребтовій лінії, розрив диску між 6- 7-м грудними хребцями, розрив лобкового з`єднання тазу, розрив правого хресцево-клубового з`єднання тазу на відстані 92-104 см від опорної поверхні стоп, крововилив у м`яких тканинах міжлопаткової області справа, крововилив у м`яких тканинах задньої поверхні тазу справа на відстані 98-105 см від опорної поверхні стоп, крововилив у м`яких тканинах правого стегна в середній-нижній третинах на відстані 50-75 см від опорної поверхні стоп, крововилив у м`яких тканинах задньої поверхні правої гомілки у верхній-середній третинах на відстані 20-40 см від опорної поверхні стоп, крововилив у м`яких тканинах задньо- внутрішньої поверхні лівої гомілки у середній-нижній третинах на відстані 15- 25 см від опорної поверхні стоп, крововилив у м`яких тканинах задньої поверхні лівого стегна в середній-нижній третинах на відстані 50-70 см від опорної поверхні стоп, закритий перелом правої малогомілкової кістки в середній третині на відстані 30 см від опорної поверхні стоп. Виявлені тілесні ушкодження прижиттєві, утворилися незадовго до настання смерті, можливо у вказаний в постанові час. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії зі значною силою (швидкістю) тупих предметів чи їх частин жорсткої конструкції та при ударах об такі предмети. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні (наїзді) легкового автомобіля і пішохода. З огляду на характер виявлених ушкоджень, найбільш вірогідний наступний механізм їх утворення: первинний удар виступаючими частинами легкового автомобіля в область правої нижньої кінцівки пішохода ОСОБА_10 , падіння потерпілої на автомобіль, подальше скидання-відкидання тіла на тверде покриття дороги. Виявлені тілесні ушкодження розглядаються сукупно і, стосовно живих осіб, відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. ( підстава - пп.2.1.3. б, в, г, л, м, н, о Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть її наступила від поєднаної травми голови, грудей, хребта, тазу, верхніх і нижніх кінцівок у вигляді множинних забоїв м`яких тканин різних частин тіла, множинних переломів кісток скелету, ушкоджень головного мозку і внутрішніх органів, яка ускладнилась розвитком травматичного шоку, що слід вважати безпосередньою причиною смерті. З огляду на характер виявлених ушкоджень вірогідним, що безпосередньо в момент первинного контакту потерпіла перебувала у вертикальному чи близькиму до такого положенні, задньо-правою чи правою бічною поверхнею тіла звернена до рухаючогося автомобіля. З огляду на характер виявлених ушкоджень вірогідним, що безпосередньо в момент первинного контакту потерпіла перебувала в русі, при цьому права нижня кінцівка виконувала опорну функцію. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа гр. ОСОБА_10 алкоголь НЕ виявлений. До висновку експерта додано фото таблиця та схематичне зображення тілесних ушкоджень ( а.п. 44-49);

-протоколом огляду трупа від 24.12.2020 року, відповідно до якого було оглянуто труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився в реанімаційному відділенні. До протоколу додано фото таблиці ( а.п.51-54);

-висновком судово-медичного експерта № 717 від 26.12.2020, згідно якого висновком №131 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.12.2020 року, відповідно до якого у гр.. ОСОБА_14 ознак сп`яніння не виявлено ( а.п. 96);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 24.12.2020 року, згідно якого ОСОБА_14 , розповіла та показала обставини скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24.12.2020 з планом-схемою та фото-таблицею до нього (а.п. 121-124);

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.12.2020 року, відповідно до якого у гр.. ОСОБА_3 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння ( а.п. 125);

-відповідю на запит №2/506-69, згідно якого у ОСОБА_3 виявлено 3,41 % алкоголю ( а.п. 171);

-висновком експерта №19/104-9/2/23 від 22.01.2021 року, відповідно до якого робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «FORD SCORPION», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент експертного огляду знаходяться в працездатному стані ( а.п. 179-182);

-висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи №40/41-21 від 11.02.2021 згідно якого, в заданій дорожній обстановці дії водія ОСОБА_3 регламентувались вимогами п.12.2, п.12.3 Правил дорожнього руху України відповідно до яких він, здійснюючи рух в умовах обмеженої видимості (темний час доби), повинен був вибирати швидкісний режим в залежності від видимості напрямку руху, а з моменту виникнення небезпеки для руху, який згідно постанови про призначення експертизи виник в момент виходу пішоходів на проїжджу частину дороги, водій ОСОБА_3 повинен був негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до зупинки. При заданому комплексі вихідних даних постановою слідчого, водій автомобіля «FORD SCORPION» ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішоходів що, в свою чергу, дає підстави дійти висновку стосовно невідповідності дій водія ОСОБА_3 вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з наїздом на пішоходів. Виходячи з об`єму слідової інформації, що зафіксована на схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 24.12.2020, місце наїзду автомобіля «FORD SCORPION» на пішоходів розташовувалось перед місцем початку розташування осипу пластику. Встановити експертним шляхом розташування місця наїзду автомобіля «FORD SCORPION», на пішоходів, як геометричну точку, відносно меж проїзної частини та інших орієнтирів (меж проїзної частини, е/опори, тощо). не надається можливим через відсутність достатнього комплексу транспортно-трасологічних ознак, що характеризують їх розташування у момент наїзду ( а.п. 188-191);

-постановою про відбір біологічних зразків для проведення експертизи від 18 січня 2021 року у гр.. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.п. 207-208);

-протоколом отримання зразків для проведення експертизи від 19 січня 2021 року, у гр.. ОСОБА_14 відібрані зразки крові для проведення судово-медичної експертизи ( а.п. 209);

-постановою про відбір біологічних зразків для проведення експертизи від 18 січня 2021 року у гр.. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( а.п. 211-212);

-протоколом отримання зразків для проведення експертизи від 21 січня 2021 року, у гр.. ОСОБА_3 відібрані зразки крові для проведення судово-медичної експертизи ( а.п. 213);

-висновком судово-медичного експерта № 105 від 01.02.2021 року, відповідно до якого в змивах з внутрішньої ручки передньої пасажирської двері (об`єкт №1), в змивах з внутрішньої ручки водійської двері (об`єкт №2), в змивах з керма автомобілю (об`єкт №3), в змивах важеля КПП (об`єкт №4) автомобіля «FORD SCORPION» р. н. НОМЕР_1 , наданих на дослідження, встановлена наявність поту без домішку крові. В змивах з керма (об`єкт №3) автомобіля «FORD SCORPION» р. н. НОМЕР_1 знайдені епітеліальні клітини з ядрами. При визначені видової належності слідів в об`єкті №3 виявлено білок людини. В змивах з внутрішньої ручки передньої пасажирської двері (об`єкт №1), швах з внутрішньої ручки водійської двері (об`єкт №2), в змивах з керма автомобіля (об`єкт №3), в змивах важеля КПП (об`єкт №4) автомобіля «FORD SCORPION» р. н. НОМЕР_1 , епітеліальні клітини з ядрами не знайдені. Статеву належність поту в змивах з керма (об`єкт №3) автомобіля «FORD SCORPION» р. н. НОМЕР_1 , визначити не вдалось через деструктивні зміни (об`єкт №3) ядер епітеліальних клітин. При серологічному дослідженні поту та епітеліальних клітин з ядрами в об`єкті №3 змивах з поверхні керма виявлено антиген Н ізосерологічної системи АВ0, шо не виключає можливості походження поту в цих слідах від особи (осіб) групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0. Статеву і групову належність поту в змивах з внутрішньої ручки передньої пасажирської двері (об`єкт №1), в змивах з внутрішньої ручки водійської двері (об`єкт №2), в змивах важеля КПП (об`єкт №4) автомобіля «FORD SCORPION» д. н. НОМЕР_1 визначити не вдалось через відсутність епітеліальних клітин з ядрами та через не виявлення антигенів А,В,Н ізосерологічної системи. Таким чином, отримані результати цитологічного і серологічного досліджень не виключають можливості походження поту та епітеліальних клітин в змиві з керма (об`єкт №3) автомобіля «FORD SCORPION» р. н. НОМЕР_1 від ОСОБА_3 , враховуючи групову належність його крові. Отримані результати цитологічного і серологічного досліджень не виключають можливості походження поту та епітеліальних клітин в змиві з керма (об`єкт №3) автомобіля «FORD SCORPION» р. н. НОМЕР_1 від ОСОБА_14 , враховуючи групову належність її крові ( а.п. 218-222);

-висновком експерта №19/104-8/421 від 09.02.2021 згідно якого, на представлених на експертизу 27.01.2021 двох фрагментах темної дактилоплівки, на які (згідно з постанови про призначення експертизи) було вилучено мікрооб`єкти з сидінь автомобіля "FORD SCORPION", реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлені одиничні текстильні волокна з ознаками бавовни. Виявлені одиничні текстильні волокна, які не придатні для ідентифікації на рівні родової (групової) належності, у разі надання зразків для порівняння. Виявлені одиничні волокна бавовни білого кольору не придатні для подальшого порівняльного дослідження з причин відсутності індивідуалізуючих ознак, спричинених масовим промисловим виробництвом, та їх широкого розповсюдження. Одиничні текстильні волокна інформації про виріб в собі не несуть. Крім того, на дактілоплівках виявлені мікрооб`єкти з ознаками волосся людини (тварини) коричневого та рудого кольорів, які являються об`єктами дослідження експертизи волосся, дослідження яких не входить до компетенції експерта по дослідженню текстильних волокон. Подальше дослідження, а саме порівняння знайдених на двох фрагментах темної дактилоплівки мікрооб`єктів з речами представленими на експертизу, а саме куртка синього кольору, штани темно-синього кольору і штани темно-олівкового кольору, не проводили у зв`язку з не придатністю вищевказаних мікрооб`єктів. До висновку експерта додано ілюстровані таблиці ( а.п. 230-234);

-висновком експерта № 201 від 11.03.2021 року, відповідно до якого, з контактних слідів в змивах з керма та важеля КПП автомобіля «FORD SCORPION» р/н НОМЕР_1 , отримані препарати ДНК формально чоловічої статевої належності (не виключається домішка жіночої ДНК), які мають ознаки суміші ДНК не менше 2-х осіб та/або ознаки її руйнації, містять переважаючий генотип та незначну домішку ДНК іншої особи, ідентифікувати яку за отриманими результатами не можливо. З контактних слідів в змиві з внутрішньої ручки водійської дверці автомобіля «FORD SCORPION» р/н НОМЕР_1 , отримані препарати ДНК чоловічої статевої належності, генотип яких встановлений частково. З контактних слідів в змиві з внутрішньої ручки передньої пасажирської дверці автомобіля «FORD SCORPION» р/н НОМЕР_1 , отримані препарати ДНК формально чоловічої статевої належності, які мають ознаки суміші ДНК не менше ніж 2-х осіб та/або ознаки руйнації ДНК, не містять домінуючого генотипу. Проведений порівняльний молекулярно-генетичний аналіз виявив співпадання домінуючих генетичних ознак контактних слідів в змивах з керма та важеля КПП автомобіля «FORD SCORPION», р/н НОМЕР_1 , та встановлених генетичних ознак контактних слідів в змиві з внутрішньої ручки водійської дверці вказаного автомобіля з генотипом ОСОБА_3 та неспівпадання з генотипом ОСОБА_14 . Переважаюча ДНК контактних слідів в змивах з керма та важеля КПП автомобіля може походити від ОСОБА_3 з ймовірністю не менше 99,99999953%. Частота поширення подібної комбінації генетичних ознак складає 0,47*10-18 . Це означає, що вказана комбінація генетичних ознак зустрічається у 0,47 чоловіків на квінтильйон. Також в цих слідах міститься незначна домішка ДНК іншої невстановленої особи. ДНК контактних слідів в змиві з внутрішньої ручки водійської дверці вказаного автомобіля також може походити від ОСОБА_3 . Проведений порівняльний молекулярно-генетичний аналіз виявив співпадання змішаного генотипу контактних слідів в змиві з внутрішньої ручки передньої пасажирської дверці автомобіля «FORD SCORPION», р/н НОМЕР_1 , з генотипом ОСОБА_3 . ДНК контактних слідів в змиві з внутрішньої ручки передньої пасажирської дверці вказаного автомобіля може походити від ОСОБА_3 та іншої невстановленої особи (осіб). Даних про присутність в змивах з внутрішньої ручки передньої пасажирської дверці, внутрішньої ручки водійської дверці, в змивах з керма та важеля КПП автомобіля "FORD SCORPION" д/н НОМЕР_1 , ДНК ОСОБА_14 не отримано. До висновку додано таблицю розрахунку ймовірності спів падання генотипів ( а.п. 257-261);

-висновком експерта №19/104-21/9732-ІТ від 24.03.2021 згідно якого, в даній дорожній обстановці водій автомобіля "FORD SCORPION" ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2 та 12.3 дорожнього руху України. дії водія автомобіля "FORD SCORPION" ОСОБА_3 , не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП та не суперечили вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху. Водій автомобіля "FORD SCORPION" ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду, при заданих вихідних даних ( а.п. 272-274).

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

ОСОБА_3 особисто керував автомобілем "FORD SCORPION", що доведено експертним висновком № 201 від 11.03.2021 року і в наслідок порушення ним п.12.3 Правил дорожнього руху столося дорожньо-транспортна пригода в результаті чого загинули потерпілі ОСОБА_17 та ОСОБА_10 .

Що стосується твердженя ОСОБА_3 про те, що він вживал алкогольні напої після ДТП, то суд вважає таке твердження способом захисту. Факт вживання алкоголю після ДТП не підтверджується ніякими доказами, проте факт знаходження ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`ягніння підтверджений висновком щодо результатів медичного огляду ( а.п. 125) та відповідю на запит №2/506-69, згідно якого у ОСОБА_3 виявлено 3,41 % алкоголю ( а.п. 171).

Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають вірну правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть двох потерпілих.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, що обвинувачений керуючи транспортним засобом, який хоча й був технічно-справним, порушив вимоги ПДР. Також суд ураховує, що наслідком ДТП є спричинення смерті двох потерпілих.

Також суд враховує особу винного. Так, ОСОБА_3 раніше судимий за алогічний злочин, однак судимість погашена ( а.п. 164), кримінальне правопорушення скоєне по необережності. Обвинувачений на момент вчення правопорушення ніде не працював, розлучений, на утриманні має неповнолітню дитину 2005 р.н., має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно. Не перебуває на обліку у лікаря психіатра( а.п. 160), однак перебуває на обліку у лікаря нарколога с. 01.2021 року (а.п. 162, 1174). Посвідчення водія ОСОБА_3 не отримував ( а.п. 168), жодних транспортних засобів за останнім не зареєстровано (а.п. 169).

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України відсутні.

Часткове визнання своєї вини суд оцінює лише, як спосіб захисту обвинуваченого і бажання пом`якшити відповідальность за кримінальне правопорушення, і свідчить про відсутність щирого каяття в обвинуваченого.

Обставина, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння (п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України).

Одночасно суд враховує баланс між цінністю людського життя, яке є найвищою соціальною цінністю і якого ОСОБА_3 з необережності позбавив іншу людину, та розмір і вид покарання, необхідного для виправлення і перевиховання обвинуваченого. З урахуванням цього та обставин скоєння злочину - грубого порушення Правил дорожнього руху та обставину, яка обтяжує покарання - керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що покарання для ОСОБА_3 може бути тільки реальне, і з урахуванням викладеного, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про додаткове покарання, суд враховує наступне.

Санкція ч. 3 ст.286 КК України передбачає можливість застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність носить альтернативний характер застосування, і вирішення цього питання законодавець відніс на розсуд суду, в залежності від конкретних обставин кримінального провадження, характеру допущених особою порушень вимог ПДР, наслідків, які настали, тощо.

В кожному конкретному випадку судом можуть бути враховані індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, а також позиція потерпілих про призначення покарання.

Суд враховує також і те, що вчинене ОСОБА_3 кримінального правопорушення належить до суспільно небезпечних злочинів у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, під час судового розгляду не було встановлено даних на підтвердження того, що діяльність обвинуваченого, пов`язана з правом керування транспортним засобом, є основним джерелом його доходу чи останній потребує постійного користування транспортним засобом з певних медичних причин, існування яких потребувало б більш виваженого та обережного підходу при обранні заходу примусу, виходячи із загальних засад справедливості, гуманізму та індивідуалізації.

Вищенаведені обставини та дані в їх сукупності дають підстави зробити висновок про те, що позбавлення ОСОБА_3 права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, враховуючи дані про особу обвинуваченого, конкретні обставини кримінального провадження і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, буде справедливим та необхідним покаранням у такому випадку.

Підстав для застосування ст. 69 КК України та інституту звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України, суд не вбачає.

Приходячи до такого висновку, суд враховує поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яке охоплює повноваження суду (його права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішуючи питання про заявлені позовні вимоги, суд враховує наступне.

Потерпілою ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, заявлено цивільний позов до Товаритсва з додатковою відповідальністю «Страхова компанія`Кредо» та ОСОБА_3 , згідно якого вона просить суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», спричинену матеріальну шкоду у розмірі 52 827 грн 64 коп. та моральну шкоду у розмірі 400 000 грн. та з ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 500 000грн.

Відповідно до заяви, потерпіла ОСОБА_11 позовні вимоги підтримує, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні цивільні позови визнав частково, лише в частині витрат на поховання.

Представник цивільного відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія`Кредо» надав суду відзив на цивільний позов, згідно якого заперечує у повному обсязі проти стягнення моральної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_9 у розмірі 60 00 грн., проти стягнення моральної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_10 у розмірі 60 00 грн. Про те, визнає право ОСОБА_18 на отримання страхового відшкодування за наслідками ДТП ( за умови: набрання законної сили рішенням суду у кримінальному провадженні № 0001020 та у випадку настання цивільно-правової відповідальності ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та у разі надання оригіналів свідоцтва про смерть останніх та оригіналів чеків на поховання), як відшкодування витрат на поховання в сумі 21291 грн. 64 коп.

В обгрунтованні зазначає, що відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом ЗО днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрац`ї) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

На підтвердження правомірності своїх вимог, ані цивільним Позивачем ані його представником до ТДВ СК «Кредо» не надано документів передбачених ст. 35 Закону.

Крім того, до моменту отримання ТДВ СК «Кредо» рішення суду у кримінальному провадженні № за ЄРДР 0001020 підстав для проведення виплати страхового відшкодування за фактом вищезазначеної ДТП відсутні, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ще не настала.

Щодо вимоги на виплату моральної шкоди (п. 27.3 ст. 27 Закону), то позивачем не надані документи компетентних органів, які є необхідними відповідно до вимог ст. 35 та ст. 27 Закону для виплати страхового відшкодування як відшкодування моральної шкоди згідно п. 27.3. ст 27 Закону, та не доведено її право на отримання всієї суми страхового відшкодування за п. 27.3. ст. Закону, у зв`язку із відсутністю відомостей про наявність, або відсутність інших осіб, які також мають право на відшкодування моральної шкоди, а отже, підстав для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 60000,00 грн. у звязку із смертю ОСОБА_10 , та 60000,00 грн. у звязку із смертю ОСОБА_9 немає.

Щодо вимоги на виплату витрат, пов`язаних з похованням та встановленням надгробного пам`ятника (п. 27.4 ст. 27 Закону), то позивачем, на підтвердження витрат, пов`язаних з організацією та проведенням поховання до позову не надано, зокрема, оригіналу свідоцтва про смерть Потерпілого, та не надано оригіналів документів на підтвердження понесення витрат на поховання Потерпілого. Крім того, копія товарного чеку №АВ 856511 від 29.12.2020р. з накладною №136 від 29.12.2020р. на суму 3 800,00 грн. із призначенням «Комплексний поминальний обід» та товарний чек №48/98 від 28.12.2020р. на суму 750,00 грн. із призначенням «Автобус» не входять до витрат на поховання.

Окрім того, цивільним Позивачем до ТДВ СК «Кредо» та до Позовної заяви не додано жодного документу на підтвердження понесених Позивачем витрат на спорудження надгробного пам`ятника у сумі 26 100, 00 грн.

Разом з тим, зазначаємо, що квитанція №104 від 28.12.2020 на загальну суму 443,001 грн. із призначенням «За ритуальні послуги» та квитанція №105 від 28.12.2020р. на загальну суму 443,001 грн. із призначенням «За ритуальні послуги» не можуть бути відшкодовані цивільним Відповідачем 1, оскільки зазначені витрати понесені не цивільним Позивачем а ОСОБА_19 , а відтак немає підстав для їх відшкодування саме цивільному Позивачу.

Враховуючи вище викладене (у разі надання Позивачем оригіналу свідоцтва про смерть та оригіналів документів про поховання), ТДВ СК «Кредо» частково визнає вимогу Позивача про відшкодування витрат на поховання ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у розмірі 21291,64 грн. В іншій частині вимоги, щодо відшкодування витрат на поховання ОСОБА_10 , ОСОБА_9 не можуть бути задоволені, оскільки витрати не відповідають вимогам Статті 27 Закону.

При вирішенні цивільних позовів суд враховує наступні вимоги діючого законодавства.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Ч. 1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно з частинами 2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику застосування судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», (зі змінами та доповненнями) розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Потерпіла ОСОБА_11 вказує, що в наслідок грубого порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_3 , які призвели до тяжких незворотних наслідків,загинули її батьки. Спричинену матеріальну шкоду оцінює у розмірі 52 827 грн 64 коп, моральну шкоду у розмірі 400 000 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь спричинену моральну шкоду в сумі 500 000 грн.

Згідно ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

З приводу визначення розміру відшкодування моральної шкоди Велика палата Верховного Суду в постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц зазначила, що визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі.

Суд вважає доведеним, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 завдано цивільному позивачеві моральну шкоду, яка полягає в тому, що її батьки загинули в ДТП, відчувала душевні страждання в наслідок їх смерті, Окрім цього моральна шкода полягає у втраті спокою, психологічному дискомфорті, стресі, погіршенні загального стану здоров`я.

Моральні страждання виражаються у перенесенні нею душевних страждань від непоправної втрати та назавжди порушеному нормальному способу її життя.

Також суд враховує й те, що обвинувачений взагалі не відшкодував завдану шкоду цивільному позивачеві.

Тому, враховуючи ст. 23 ЦК України тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, ступень вини обвинуваченого, глибину душевних страждань потерпілої, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає необхідним позов потерпілої задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 250 000 грн.

При вирішенні цивільного позову в даній частині суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 року) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви,- з іншого.

Що стосується цивільного позову в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з Товаритсва з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» то слід зазначити наступне.

У позовній заяві ОСОБА_11 вказує, що розмір моральної шкоди, що підлягає виплаті їй становить 400 00 грн. Сума понесених нею матеріальних витрат становить 25 827 грн 64 коп, що всього підлягає стягненню: 52 827, 64 + 400 000= 452 827, 64 грн.

ОСОБА_11 в обґрунтування своїх вимог вказує, що в результаті ДТП померли її батьки. Вона поховала своїх батьків за власні грошові кошти. Витрати, пов`язані з похованням, складають 52 827, 64 грн., на підтвердження чого нею додані до позову письмові докази (товарні чеки, фіскальні чеки, квитанції, накладні).

Відповідно до п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Ритуальними послугами є послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання.

При вирішенні питання про задоволення цивільного позову у частині витрат, пов`язаних із похованням, суд враховує наступне.

Відповідно до частини ст. 1232 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Виходячи з визначення поняття поховання відповідно до закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

В силу ст.12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» надання ритуальних послуг визначається необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг. Цей перелік затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Таким чином, вартість послуг та предметів ритуальної належності визначається на принципах оплати тільки тих послуг, що відповідають державним стандартам та нормативним документам.

Так, згідно Необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України №193 від 19.11.2003, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 вересня 2004 р. за №1111/9710, до необхідних ритуальних послуг входять: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили); монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу; кремація тіл померлих; поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю; зберігання урн з прахом померлих у крематорії; організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України; запаювання оцинкованої труни; замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу.

Зі змісту вказаних норм законодавства також вбачається, що церемонія поховання та церемонія поминання є зовсім різними правовими поняттями, а тому поминальні обіди не входять до комплексу заходів щодо поховання спадкодавця. Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 19.03.2018 р. у справі № 554/1793/15-ц.

Як неодноразово наголошувалося Касаційним кримінальним судом (зокрема, у постановах від 12 лютого 2019 року у справі № 711/8198/17, від 19 березня 2020 року у справі № 185/687/18) витрати, пов`язані з автобусом та поминальним обідом не відносяться до витрат на поховання відповідно до Закону України «Про поховання та похоронну справу», а тому стягнення таких витрат у рахунок відшкодування матеріальної шкоди у цій справі, є необґрунтованим.

Відповідно до відзиву на цивільний позов наданого представником цивільного відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія» Кредо», зазначено, що вони не заперечують щодо стягнення матеріальної шкоди до користь ОСОБА_11 в розмірі 21 291, 64 грн., що підтверджується наданими до позову документами.

З урахуванням викладеного суд вважає, що вимоги потерпілої ОСОБА_11 в даній частині підлягають задоволенню в сумі 26 727 грн 64 коп, які підлягають стягненню із Товаритсва з додатковою відповідальністю «Страхова компанія`Кредо» на користь ОСОБА_11 , як понесені нею матеріальні витрати на поховання, що документально підтверджені.

Крім матеріальної шкоди, злочинними діями ОСОБА_3 їй спричинена і моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях, викликаних непоправною втратою близьких людей: батька та мати. А тому просить стягнути з Товаритсва з додатковою відповідальністю «Страхова компанія» Кредо» спричинену їй моральну шкоду в сумі 400 000 грн.

Суд вважає, що вимоги позивачки в даній частині підлягають частковому задоволенню.

Згідно п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбаченихпідпунктами "г"і"ґ"пункту 41.1 тапідпунктом "в"пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

На момент вчинення ДТП, а саме 24 грудня 2020 року, мінімальна заробітна плата на одну особу становила 5 000 грн., що підлягає стягненню: 5000х12=60 000 грн., що всього становить 60 000 х2 = 120 000 грн., в іншій частині необхідно відмовити.

У даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався судом.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 необхідно залишити у виді тримання під вартою.

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України

Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд вирішує питання щодо арештованого майна.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 грудня 2020 на автомобіль «FORD SCORPION», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 - скасувати.

Суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судових експертизи, згідно довідок, в загальній сумі 7 845 грн 44 коп, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 3 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 залишити тримання під вартою до набуття вироком законної сили.

Строк відбуття покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Зарахувати у строк відбування покарання час досудового тримання під вартою ОСОБА_3 по цьому провадженню з 25.12.2020 до дня проголошення вироку.

Цивільний позов ОСОБА_11 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 у відшкодування моральної шкоди 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч ) грн. 00 коп.

Стягнути з Товаритсва з додатковою відповідальністю «Страхова компанія» Кредо» на користь ОСОБА_11 у відшкодування матеріальної шкоди 26 727,64 ( двадцять шість тисяч сімсот двадцять сім) грн 64 коп., моральної шкоди 120 000 ( сто двадцять тисяч) грн, а всього 146 727 грн.( сто сорок шість тисяч сімсот двадцять сім) грн. 64 коп.

У задоволенні решти вимог цивільного позову- відмовити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.12.2020 року на автомобіль «FORD SCORPION», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 - скасувати.

Речові докази:

-автомобіль марки «SCORPION», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 - повернути власнику;

-змиви з керма автомобіля та рукоятки КПП, змиви з внутрішніх ручок водійської та пасажирської дверей, мікрочастиці з водійського місця, мікрочастиці пасажирського місця, які поміщено до спец. пакетів та передані до камери схову ГУНП в Дніпропетровській області - знищити;

-подушку з водійського місця автомобіля «SCORPION», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яку передано до камери схову ГУНП в Дніпропетровській області - знищити;

-чохли з пасажирського місця автомобіля «SCORPION», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які поміщено до спец. пакету INZ4051297, які передано до камери схову ГУНП в Дніпропетровській області - знищити;

-чохли з пасажирського місця автомобіля «SCORPION», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які поміщено до спец. пакету INZ4050522, які передано до камери схову ГУНП в Дніпропетровській області - знищити;

-порожню скляну пляшку, яку передано до камери схову ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів 7 845 (сім тисяч вісімсот сорок п`ять) грн 44 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Сторони кримінального провадження можуть отримати копію вироку у суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1