Дата документу 26.01.2024Справа № 554/798/24
Провадження № 1-кс/554/1566/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області капітана юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 01.01.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України , відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білогірськ АР Крим, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , як громадянин України, перебуваючи та діючи протягом 11 жовтня 2022 року 26 грудня 2023 року у складі 1152-го мотострілкового полку НОМЕР_1 мотострілкової дивізії Південного військового округу Збройних Сил Російської Федерації, усвідомлюючи, що діє в умовах збройного конфлікту та введеного на території України воєнного стану, триваючої відкритої військової агресії РФ проти України, здійснення її збройними силами інтенсивних ракетно-бомбових ударів та артилерійських обстрілів по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, окупації її територій, своїми умисними діями на боці РФ як держави-агресора в період з 11 жовтня 2022 року 26 грудня 2023 року брав активну участь у військовій агресії проти України, тим самим вчинив державну зраду в формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, та діяв на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 2113-ІХ від 03 березня 2022).

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 у період із 11 жовтня 2022 року по 26 грудня 2022 року, перебуваючи на території АР Крим та Запорізької області, брав добровільну участь в збройних формуваннях держави-агресора, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України, при наступних обставинах.

Одним зі збройних формувань Російської Федерації, залученого до збройної агресії проти України є «1152-й мотострілковий полк».

ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що ЗС РФ та НЗФ так званих «ДНР» і «ЛНР» спільно та узгоджено ведуть бойові дії на території України, розумів, що його призов та подальша служба в підрозділах ЗС РФ передбачатиме участь в таких бойових діях.

Така обізнаність особи випливає з того, що 24 лютого 2022 року о 5 годині Президент РФ оголосив про рішення розпочати «спеціальну військову операцію» в Україні, а проведення на території РФ та тимчасово окупованих територіях України «мобілізації», широко висвітлювалась в засобах масової інформації та на відкритих Інтернет-ресурсах.

Усвідомлюючи вищевказане, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 11 жовтня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) добровільно прибув до так званого «Військового комісаріату Білогірського районну Республіки Крим», розташованого за адресою: вул. Луначарського, 23, м. Білогірськ,

АР Крим.

Того ж дня, із вказаного мобілізаційного пункту ОСОБА_4 направлено в розташування «1152-го мотострілкового полку», де останній від невстановлених досудовим розслідуванням осіб військовослужбовців ЗС РФ, одержав військове речове майно, а також автомат АК-74, чотири магазини та 120 патронів калібру 5х45мм.

Невстановленими досудовим розслідуванням особами з числа представників «1152-го мотострілкового полку» ОСОБА_4 призначено на посаду «стрілка» у військовому званні «рядовий».

Продовжуючи свої злочинні дії, протягом жовтня листопада 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного наміру, перебував у розташуванні «1152-го мотострілкового полку» на території військового полігону поблизу АДРЕСА_2 , де здобував військові навички ведення загальновійськового бою.

Завершивши військову підготовку та набувши навички, достатні для ефективної участі у бойових діях, 26 листопада 2022 року ОСОБА_4 у складі вказаного підрозділу прибув до м. Бердянськ Запорізької області, де протягом 26 листопада 2022 року 14 липня 2023 року, ніс бойове чергування та здійснював облаштування інженерно-фортифікаційних укріплень на території військового аеродрому в АДРЕСА_1 .

У подальшому, протягом липня грудня 2023 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , діючи на боці ворога держави-агресора, у складі збройного формування РФ «1152-й мотострілковий полк», перебуваючи на окупованих ЗС РФ територіях Запорізької області, зокрема с. Вербове Пологівського району, с. Нове Токмацького району Запорізької області та прилеглих до них населених пунктах, вчиняв наступні дії:

- здійснював окупацію та охорону захоплених територій України;

- виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців збройних сил РФ, які за званням чи посадою вище;

- облаштовував та укріплював блокпости, здійснював інженерно-технічне облаштування позицій;

- під час несення служби у військовій польовій камуфльованій формі зразка ЗС РФ із закріпленими розпізнавальними знаками, які вказують на приналежність до ЗС РФ, що можуть бути впізнані на відстані, відкрито носив при собі вогнепальну зброю;

- брав активну участь у візуальному спостереженні за повітряним та наземним простором з метою виявлення та знешкодження сил і засобів Збройних сил України з наявної в нього автоматичної зброї, а також здійснення доповіді до командного пункту про обстановку на закріпленій ділянці фронту, та інші незаконні дії на боці РФ.

У подальшому, 22 грудня 2023 року підрозділ ОСОБА_4 було переміщено в район с. Новопрокопівка Пологівського району Запорізької області, де останній виконував завдання з оборони передових рубежів лінії оборони ЗС РФ на т.зв. «Запорізькому напрямку».

За час несення служби ОСОБА_4 щомісячно отримував грошові кошти у розмірі 160 180 тисяч російських рублів.

Надалі, 26 грудня 2023 року під час бойового зіткнення зі Збройними силами України в АДРЕСА_3 , потрапивши у засідку військовослужбовців Збройних Сил України, ОСОБА_4 припинив збройний опір та склав зброю, його злочинна діяльність на боці ворога РФ, як держави-агресора, була припинена.

Тобто, у період з 11 жовтня 2022 року 26 грудня 2023 року громадянин України ОСОБА_4 , діючи умисно, перебуваючи в районі м. Бердянськ, с. Вербове,

с. Новопрокопівка Пологівського району Запорізької області та с. Нове Токмацького району Запорізької області брав добровільну участь в збройному формуванні держави-агресора «1152-го мотострілкового полку НОМЕР_1 мотострілкової дивізії Південного військового округу Збройних Сил Російської Федерації» (в/ч НОМЕР_2 ).

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється в добровільній участі громадянина України в збройних формуваннях держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні в сукупності кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 2113-ІХ від 03 березня 2022) та ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у вчиненні: державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану; в добровільній участі громадянина України в збройних формуваннях держави-агресора.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:

Своїми умисними протиправними діями, які виразилися у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме переході на бік ворога, вчиненого в умовах воєнного стану, а також в добровільній участі громадянина України в збройних формуваннях держави-агресора, ОСОБА_4 у сукупності вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 2113-ІХ від 03.03.2022) та ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У відповідності до вимог ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Білогірськ АР Крим, громадянину України, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, тимчасово безробітному повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 (в редакції Закону № 2113-ІХ від 03.03.2022), ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідуваннями доказами.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Виклад обставин, на підставі яких сторона обвинувачення дійшла висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні: п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується запобіжних захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України тримання під вартою.

Саме запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваного забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_4 в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я у органу досудового розслідування відсутні.

Факт участі підозрюваного у складі не передбаченого законом збройного формування та характер виконуваних ним завдань, передбачали застосування насильства та/або погрози його застосування, у тому числі за допомогою автоматичної вогнепальної зброї.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам вчинення наведених у клопотанні дій та для виконання завдань кримінального провадження, з урахуванням його сімейного становища, віку, стану здоров`я, слідчий прохав застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23), та не визначати розмір застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, просив клопотання задовольнити з підстав у ньому наведених.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що 25.01.2024 року у відповідності до вимог ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Білогірськ АР Крим, громадянину України, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, тимчасово безробітному повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 (в редакції Закону № 2113-ІХ від 03.03.2022), ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, в судовому засіданні сторонами кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами а саме: - повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; матеріалами, отриманими від оперативних підрозділів СБУ; протоколом допитів свідків; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності;

- наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437- 442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи зазначене та передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Крім того, згідно листа Верховного Суду від 03.03.2022 року №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію рф проти України, в якій також приймав участь ОСОБА_4 .

Суд враховує, що підстави, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_4 , в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я у органу досудового розслідування відсутні.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню та до підозрюваного ОСОБА_4 потрібно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного у кримінальному провадженні №0000001 від 01.01.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23), який обчислювати з 12 год. 30 26 січня 2024 року, без визначення розміру застави.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити до 12 год. 30 хв. 25 березня 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1