печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4342/23-к
У Х В А Л А

Іменем України

22 листопада 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в об`єднаному кримінальному провадженні №0001694, №0000247, №0000604 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ст. 126-1 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, клопотання прокурора про продовження строків тримання ОСОБА_5 під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває вказане кримінальне провадження.

До обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 04.10.2023 продовжено до 02.12.2023 включно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання ОСОБА_5 під вартою на 60 діб. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Зокрема, ризик переховуватися від суду ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена безальтернативна міра покарання у вигляді позбавлення волі, що саме по собі вказує на те, що обвинувачений може здійснити спроби до переховування від прокурора та суду з метою уникнення відповідальності. Ризик незаконно впливати на потерпілих, свідків та іншого підозрюваного наявний, оскільки матеріали кримінального провадження відкриті сторонам, з них обвинуваченому відомі анкетні відомості свідків вчинення кримінального правопорушення, у тому числі понятих, що вказує на те, що ОСОБА_5 може впливати на вказаних осіб шляхом погроз, умовляння, залякування чи підкупу з метою зміни чи дачі неправдивих показань такими особами. Також існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, що вказує на те, що обвинувачений належних висновків для себе не робить, не виправляється та, будучи на волі, може продовжити вчиняти злочини. Окрім того, фактом існування зазначеного ризику є те, що ОСОБА_5 суспільно-корисною працею не займається, легальних доходів та міцних соціальних зв`язків не має. Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими. З урахуванням наведеного, просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів та альтернативний запобіжний захід у вигляді застави визначити у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення вказаного клопотання, зазначивши, що підстави для застосування найбільш суворого запобіжного заходу відсутні з огляду на визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, який є ненасильницьким, має намір дочекатися вироку суду, не переховуватися від суду, раніше не судимий. Крім того, вказав, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу повністю ідентичні. З урахуванням викладеного, просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у разі призначення застави визначити її у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що вину повністю визнає.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим. Так, санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. З огляду на вказане, обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність покарання у виді позбавлення волі у разі визнання його винним, може переховуватись від суду. При цьому, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , хоча раніше і не судимого, проте неодруженого, не маючого утриманців, офіційно не працевлаштованого, без постійного місця реєстрації, що підтверджує існування відносно нього ризику переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від вказаних осіб та дослідження їх судом.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні не зменшився та продовжує існувати. Поряд з тим, обсяг вказаного ризику збільшився з огляду на те, що іншого підозрюваного у вказаному провадженні - ОСОБА_6 звільнено з-під варти, що свідчить про можливість ОСОБА_5 здійснювати вплив на останнього.

Також існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, а отже не володіє стабільним джерелом прибутків, що у сукупності з обставинами кримінального провадження, а саме пред`явлення обвинувачення у трьох кримінальних правопорушень проти власності, вказує на наявність ризику продовження обвинуваченим вчинення злочинів з корисливих мотивів.

Доводи сторони захисту таких висновків не спростовують.

З урахуванням конкретних обставин справи, встановлених в провадженні ризиків, суд вважає, що будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , а тому наявні підстави для подальшого тримання обвинуваченого під вартою та відсутні підстави для задоволення клопотання сторони захисту про обрання іншого запобіжного заходу, в тому числі у вигляді домашнього арешту.

При визначенні розміру застави як альтернативного запобіжного заходу суд враховує положення ст. ст. 182, 183 КПК України та вважає, що з урахуванням характеру інкримінованого злочину, особи обвинуваченого та ступеня встановлених в провадженні ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого зможе застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

За умови внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (у разі наявності), інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 177, 182, 183, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити до 20 січня 2024 року включно застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами:

Отримувач ТУ ДСАУ в м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

МФО 820172;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Києва.

р/р UA1012089.

За умови внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (у разі наявності), інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1