Номер провадження: 11-кп/813/1222/23
Справа № 946/7804/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 лютого 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000394 від 11 жовтня 2022 року відносно

ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїл Одеської області, громадянки України, із середньою освітою, не заміжньої, пенсіонерки, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 лютого 2023 року відмовлено у прийняті уточненого цивільного позову з додатками про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 моральної шкоди у розмірі 90 000 грн., матеріальної шкоди у розмірі 23 670 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 9 070 грн. Уточнений цивільний позов з додатками повернутий ОСОБА_9 .

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Потерпілий ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу про відмову в прийняті уточненого цивільного позову, прийняти його уточнений цивільний позов та стягнути з ОСОБА_8 на його користь моральну шкоду у розмірі 90 000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 23 670 грн.

В обґрунтування своїх вимог навів відповідні доводи та зазначив, що завдана йому моральна та матеріальна шкода, а також витрати на правову допомогу підтверджуються належними доказами, а тому підлягають стягненню з обвинуваченого.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілого.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлена належним чином, причин неприбуття не повідомив, з клопотаннями про відкладення апеляційного розгляду не звертався.

Положеннями ч.4 ст.405 КК України встановлено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Приймаючи до уваги той факт, що в даному випадку участь сторін кримінального провадження є необов`язковою, а апеляційним судом вжиті всі можливі заходи для повідомлення потерпілого про час та місце судового засідання, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності потерпілого ОСОБА_9 .

Заслухавши учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 просив апеляційний суд скасувати оскаржену ухвалу про відмову в прийняті уточненого цивільного позову, прийняти його уточнений цивільний позов та стягнути з ОСОБА_8 на його користь моральну шкоду у розмірі 90 000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 23 670 грн.

Апеляційний суд вважає вказані вимоги потерпілого необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження убачається, що потерпілий ОСОБА_9 скористався своїм правом і повністю реалізував його, звернувшись до початку судового розгляду з позовною заявою, яка була прийнята судом.

Тобто, потерпілий ОСОБА_9 жодним чином не був обмежений у можливості формулювання своїх позовних вимог у первісній позовній заяві, і мав можливість змінити розмір позовних вимог у встановлені ч.1 ст.128 КПК строки, тобто до початку судового розгляду.

Апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що КПК України не передбачена можливість збільшувати розмір позовних вимог під час судового розгляду.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що збільшення розміру позовних вимог після того, як судовий розгляд вже був розпочатий та значна частина доказів вже була досліджена суперечитиме засадам верховенства права, рівності перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступу до правосуддя та розумності строків, що передбачені п.п.1, 3, 13, 14, 21 ч. 1 ст. 7, ст.ст. 8, 10, 20, 21, 28 КПК, оскільки у випадку прийняття уточненого цивільного позову зі збільшеним розміром позовних вимог, поданого всупереч чинного законодавства несвоєчасно, сторона захисту опиниться в нерівному положенні, із самого початку судового розгляду сторона захисту у такому випадку була позбавлена можливості наводити свої аргументи та заперечення, збирати і надавати докази на їх підтвердження, виходячи зі збільшеної суми позовних вимог.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 21 КПК, не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбаченим КПК, за будь-якою ознакою; кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), встановлено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, а ч. 3 цієї ж статті встановлено, що позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви лише до закінчення підготовчого засідання.

Враховуючи викладене, норми чинного ЦПК також не надають право цивільному позивачу збільшувати розмір позовних вимог та змінювати підстави і предмет позову після початку розгляду справи по суті.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_9 звернувся до суду з уточненою позовною заявою зі збільшеним розміром позовних вимог після спливу терміну встановленого приписами ч. 1 ст. 128 КПК, п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у прийнятті уточненої позовної заяви з додатками та повернув її потерпілому.

Відповідно до ч.1 ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_9 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржену ухвалу суду - без змін.

Керуючись статями 376, 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 лютого 2023 року про відмову в прийнятті та повернення цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4