Справа № 1-кп/714/26/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2024 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Герца кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001831 від 23.05.2023 р. по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із загальною середньою освітою, що не працює, неодруженого, що має чотирьох малолітніх дітей, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 20 травня 2023 р. близько 08-00 год., під час дії режиму воєнного стану введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р., продовженого Указом Президента №341/2022 від 17.05.2022 р., з метою особистого збагачення, перебуваючи на території домогосподарства, яке належить ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу проник до будинку, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 13 000 грн., після чого з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальних збитків на вище вказану суму.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, в своїх показаннях підтвердив обставини вчинення ним злочину, крім того вказував, що у вчиненому щиро кається, просив суд суворо не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив про відсутність у потерпілого претензій до обвинуваченого.

Крім особистого визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його винуватість у вчиненому підтверджується дослідженими під час проведення судового розгляду доказами.

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 22.05.2023 р., потепілий ОСОБА_8 заявив, що у період часу з 11.00 по 14.00 год. 21 травня 2023 р. невідома особа, шляхом вільного доступу, з кімнати його житлового будинку, що в с.Хряцька Чернівецького району Чернівецької області, викрала грошові кошти в сумі 17 200 грн. та 400 доларів США.

Згідно протоколів добровільної видачі від 23.05.2023 р. і 24.05.2023 р., обвинувачений ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції грошові кошти в сумі 4 500 грн. і 8 500 грн. відповідно, які викрав з будинку потерпілого ОСОБА_8 .

Згідно постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 19.06.2023 р., матеріали щодо викрадення з будинку потерпілого ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 4 200 грн. та 400 доларів США виділено в окреме провадження.

За згодою учасників судового процесу, згідно ч.3 ст.349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачений правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджується його показаннями, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, а тому суд, згідно вимог ч.2 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням протоколів прийняття заяви про кримінальне правопорушення і добровільної видачі грошових коштів, та оголошенням матеріалів кримінальної справи, які характеризують обвинуваченого.

Аналізуючи всі обставини справи, докази зібрані по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у вчиненому обвинуваченим ОСОБА_5 є склад злочину, передбачений ч.4 ст.185 КК України оскільки в судовому засіданні встановлено, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, вчинену в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, те, що злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який негативно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, його майновий стан, сімейний стан, а також те, що обвинувачений в силу вимог ст.89 КК України вважається раніше не судимим.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України є щире розкаяння, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Приписи статті 69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку Верховного суду від 27.04.2021 р. у справі №712/4384/20, однією з обов`язкових умов для застосування до винної особи положень ст.69 КК України є наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання. Суди зобов`язані встановити не лише наявність, а й обґрунтувати, яким чином такі пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Суд також враховує, що у Постанові від 10.07.2018 р. (справа №148/1211/15-к) ВС звернув увагу на те, що формулювання пункту 1 частини першої статті 66 КК передбачає, що наявність будь-якої з обставин, перелічених в ньому, - тобто, або «з`явлення із зізнанням», або «щирого каяття», або «активного сприяння розкриттю злочину» - означає, що вимогу цього пункту виконано. Таким чином, положення статті 69-1 КК застосовуються, якщо судом установлено будь-яку з обставин, зазначених у пункті 1 частини першої статті 66 КК, та будь-яку з обставин, вказаних у пункті 2 частини першої статті 66 КК.

Тобто для застосування судом положень статті 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Такий висновок зробив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в Постанові від 27.04.2021 р. (справа №712/4384/20, провадження №51-548км21).

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 під час кримінального провадження розповів про обставини, які повністю викривають його у вчиненому злочині, у скоєному щиро розкаявся, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, добровільно відшкодував збитки завдані кримінальним правопорушенням, тому потерпілий не має претензій до обвинуваченого, внаслідок вчиненого злочину тяжких наслідків не настало, беручи до уваги обставини справи, предмет і вартість викраденого майна, також особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має чотирьох малолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку, що призначення обвинуваченому мінімального покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України є недоцільним, у зв`язку з чим, при призначенні покарання суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1 ст.69 КК України і призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Таким чином, призначення обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, основного покарання із застосуванням положення ст.69 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і повністю відповідає вимогам статей 65 - 67 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обраховувати з моменту його фактичного затримання.

Речові докази по справі грошові кошти в сумі 13 000 грн., що здані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити останньому за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя