Справа № 484/5503/23
Провадження № 1-КС/484/977/23
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК України

12 жовтня 2023 року м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , а також захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 на незаконне затримання ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000890 від 16.08.2023 року, подану в порядку ст. 206 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2023 року захисник підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000890 ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з наданою скаргою, мотивуючи тим, що 10.10.2023 року о 10.54 годині ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину , передбаченого ч.1 ст. 307 КПК України. Відповідно до протоколу затримання підставою затримання є п.2 ч.1 ст. 208 КПК України, тобто коли безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила кримінальне правопорушення. Однак, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 28.09.2023 року під час зустрічі з ОСОБА_7 незаконно збув останньому наркотичний засіб метадон, тобто затримання відбулось не безпосередньо після вчинення злочину, а через дванадцять днів після того. За таких обставин вважає, що в уповноваженої службової особи, яка провела затримання, тобто у старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 , були відсутні підстави для затримання ОСОБА_6 без ухвали слідчого судді, а тому просить суд визнати затримання ОСОБА_6 незаконним і прийняти рішення про негайне його звільнення з-під варти.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав скаргу частково. Посилаючись на те, що судом вже вирішено питання щодо запобіжного заходу ОСОБА_6 , просив лише визнати його затримання незаконним з наведених у скарзі підстав.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували, посилаючись на те, що ОСОБА_6 був затриманий правомірно, безпосередньо після обшуку і виявлення у нього заборонений предметів наркотичних засобів та грошей, можливо отриманих від їх реалізації, шо вказувало на вчинення ним злочину. Крім того, того ж дня, перед обшуком, у ОСОБА_6 була проведена друга оперативна закупка в порядку НРСД, матеріали яких ще не розсекречені, однак інформація про такий злочин була внесена до ЄРДР, а вилучені під час оперативної закупки наркотичні засоби направлені для проведення експертизи з метою встановлення їх належності до наркотичних засобів. Крім того, ще до подачі наданої скарги, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу і 11.10.2023 року йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши пояснення захисника, прокурора і слідчого, дослідивши додані до скарги документи і матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що в задоволення скарги слід відмовити з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження № 0000890 від 16.08.2023 року за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, розпочате на підставі матеріалів правоохоронних органів про те, що в м. Первомайську та на території Первомайського району Миколаївської області мешканець м. Первомайська здійснює збут наркотичного засобу - метадону.

В межах кримінального провадження встановлено, що 28.09.2023 року ОСОБА_6 придбав у невстановленої особи п`ять пігулок «Метафін» для подальшого їх збуту та переніс їх за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 . 28.09.2023 року близько 11:00 години, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичних засобів, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою отримання грошей за незаконний збут наркотичного засобу «Метадон», зустрівся з ОСОБА_7 , анкетні дані якого змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», взяв у нього гроші в сумі 300 грн., купюрами 200 грн серії УТ9747225 та 100 грн серії ЗА1718820, наказав почекати його біля зупинки «Кам`яномостівська», а через декілька хвилин повернувся до ОСОБА_7 та незаконно збув останньому наркотичний засіб «Метадон», що знаходився в п`яти пігулках «Метафін». Того ж дня ОСОБА_7 працівникам поліції добровільно видав п`ять пігулок «Метафін», які згідно висновку експерта є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, загальна маса якого у складі пігулок «Метафін» складає 0,0505 г.

За таких обставин ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, а саме у незаконному збуті наркотичних засобів.

10.10.2023 року о 10.50 годині в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення. Підставою затримання є п.2 ч.1 ст. 208 КПК України, тобто коли безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила кримінальне правопорушення.

Про підозру у вчиненні зазначеного вище злочину ОСОБА_6 повідомлено 11.10.2023 року.

11.10.2023 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що перебуваючи на волі він може: переховуватись від органів.

Ухвалою слідчого судді від 11.10.2023 року у справі № 484/5503/23 провадження 1-кс/484/975/23 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 08.12.2023 року.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави у встановленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Згідно до ч. 4 ст. 206 КПК України якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобовязаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Згідно до ст. 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Норма ст. 206 КПК України, крім іншого, покликана врегулювати питання незаконного тримання особи під вартою та її звільнення з-під варти за доведеності такого тримання.

Аналізуючи доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини зокрема рішення ЄСПЛ "Мюррей проти Сполученого Королівства", "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства", в яких зазначено, що для підозри достатньо існування інформації про те, що особа могла вчинити правопорушення. Така інформація щодо ОСОБА_9 існує. При цьому в ході досудового розслідування при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідна наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити правопорушення. При цьому мета затримання - продовжити розслідування й підтвердити або спростувати підозри, які стали підставою для затримання.

Слідчий суддя враховує, що у визначені КПК України строки слідчий звернувся з клопотанням про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 11.10.2023 року ОСОБА_6 у статусі підозрюваного був доставлений до слідчого судді. За результатами розгляду клопотання слідчого відносно нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, стосовно ОСОБА_6 від 10.10.2023 року зазначено час складання протоколу, фактичний час затримання останнього, підстави затримання, роз`яснено права та обов`язки затриманому згідно ст. 42 КПК України, копія протоколу затримання була вручена затриманому. Затримання відбувалося в присутності захисника. Однак, під час затримання зауважень не надходило.

Крім того, згідно пояснень прокурора і слідчого, які підтверджуються витягом з ЄРДР, безпосередньо перед затриманням ОСОБА_6 в межах НРСД було проведено другу оперативну закупку наркотичних засобів. Наразі матеріали НРСД з цього приводу ще не розсекречені, а придбаний покупцем у ОСОБА_6 наркотичний засіб направлений на експертне дослідження.

Враховуючи наведене, слідчий суддя констатує законність затримання ОСОБА_6 .

За таких обставин скарга є необґрунтованою і не може бути задоволена.

Керуючись ст. ст. 206, 208, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги захисника підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000890 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 , поданої в порядку ст. 206 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: