Провадження № 1-кп/947/1411/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2023 року

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та додані до нього матеріали з угодою про визнання винуватостіу кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001409 від 17.10.2023 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області Вознесенського району с. Адрійчикове, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Історія провадження.

28.11.2023 року з Київської окружної прокуратури м. Одеси до Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт та додані до нього матеріали з угодою про визнання винуватостіу кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001409 від 17.10.2023 року у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

28.11.2023 року автоматизованим розподілом судової справи між суддями для розгляду кримінального провадження визначено суддю ОСОБА_1 та присвоєно Єдиний унікальний номер судової справи 947/37541/23,

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.10.2023 року призначено підготовче судове засідання у відповідності до вимог ст.314 КПК України.

Формулювання обвинувачення та стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення відбулося за таких обставин.

16.10.2023 року, приблизно о 13:46 год., ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , а саме у приміщенні автомийки «CarWash», де у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає в момент його вчинення, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами), строк дії якого продовжено і який діє на теперішній час, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, піднявся на другий поверх автомийки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зайшов у кімнату адміністратора, шляхом вільного доступу, зі столу, таємно викрав грошові кошти у сумі 5260 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_7 .

Надалі ОСОБА_4 , зайшов у іншу кімнату, яка знаходилась на вищевказаній автомийці, та викрав із сумки, належної ОСОБА_7 , грошові кошти у сумі 1000 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 з викраденими грошовими коштами з місця скоєння злочину зник, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, завдавши матеріального збитку потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 6260 грн.

Відомості про укладену угоду про визнання винуватості.

24.11.2023 року між підозрюваним ОСОБА_4 , який представлений захисником ОСОБА_6 , за участю законного представника ОСОБА_5 , та прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 за письмової згоди представника потерпілого ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості.

В угоді наведено формулювання обвинувачення та правова кваліфікація дій ОСОБА_4 , із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, які є тотожними наведеним в обвинувальному акті.

За змістом угоди ОСОБА_4 зобов`язалася повністю та беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі повідомленої йому підозри, у тому числі, у судовому провадженні;

При укладенні угоди прокурор врахував, вказане кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, шкода від вчинення злочину завдана суспільним інтересам та інтересам потерпілого ОСОБА_7 відшкодована у повному обсязі ,вказане є підставою відповідно до п.1 ч.4 ст. 469 КПК України для укладення угоди про визнання винуватості. Шкода від вчиненого кримінального правопорушення відшкодована, шляхом повернення грошових коштів. Суспільний інтерес в укладенні цієї угоди полягає у тому, що судовий розгляд по даному кримінальному провадженню буде у найкоротший термін закінчено, що спростить роботу прокурора та суду, надасть додаткової можливості викрити, розслідувати та припинити більшу кількість інших більш тяжких кримінальних правопорушень

З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи підозрюваного ОСОБА_4 , який являється неповнолітнім, раніше не судимим, щиро розкаявся у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відшкодував у повному обсязі матеріальний збиток, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі та звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75 та 104 КК України. Сторони розуміють, що відповідно до ст.75 КК України іспитовий строк судом встановлюється від одного до трьох років.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала подану угоду про визнання винуватості у повному обсязі та просив суд затвердити її.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину. Не оспорював обставини, викладених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Надав пояснення щодо обставин обвинувачення, які є тотожними обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Також обвинувачена ОСОБА_4 зазначив, що розуміє права, визначені у п.1 ч.4 ст.474 КПК України, пов`язані із затвердженням угоди. Підтвердила, що у повній мірі розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення та погоджується з видом та мірою покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, а також з іншими заходами, які передбачає угода.

Захисник ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_5 зазначили про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, наголосили на тому, що її укладення є добровільним актом усіх сторін. На думку захисника та законного представника, умови угоди в повному обсязі відповідають вимогам законодавства.

Потерпілий ОСОБА_7 , згідно наданої до суду заяви підтвердив згоду потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним. Зазначив, що майнових чи моральних претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов щодо нього пред`являти не будуть.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам законодавства і при ухваленні вироку, а також положення законодавства, якими він керувався.

При вирішенні питання щодо можливості затвердження угоди суд має встановити її відповідність вимогам законодавства та відсутність підстав для відмови у її затвердженні.

Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого, його захисника, законного представника та дослідивши письмову заяву потерпілого, суд дійшов таких висновків.

Щодо відповідності умов угоди вимогам КПК України та КК України.

Обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, складені із дотриманням вимог КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси.

Суд встановив, що угода про визнання винуватості відповідає формальним вимогам ст.472 КПК України, оскільки містить усі необхідні складові елементи, передбачені означеною нормою.

Угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним містить формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статей (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні фактичні обставини, які є тотожними викладу обставин в обвинувальному акті.

П.1 ч.7 ст.474 КПК України передбачено, що суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

В судовому засіданні з`ясовано та підтверджено, що правова кваліфікація діяння, інкримінованого обвинуваченій, є правильною. Кримінально-правова оцінка суспільно-небезпечного діяння обвинуваченої, викладена в угоді, в цілому відповідає ознакам, встановленим у нормах кримінального закону.

Фактичні обставини, описані в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, зазначене в угоді про визнання винуватості, підтвердження цих обставин обвинуваченим у присутності захисника дають суду підстави для висновку про існування підстав для визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно з ч.2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. У разі укладення угоди про визнання винуватості участь захисника є обов`язковою та забезпечується з моменту ініціювання укладення угоди (п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України).

Угода між прокурором ОСОБА_3 , та підозрюваним ОСОБА_4 , складена та підписана 24.10.2023 року у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , та законного представника ОСОБА_5 , про що свідчать відповідні підписи у тексті угоди.

Згідно з пунктами 1, 2 ч.2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами.

Злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, згідно із ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Щодо відповідності умов угоди інтересам суспільства.

Згідно з пунктами 3, 4 ч.1 ст.470 КПК України при укладенні угоди про визнання винуватості прокурор серед іншого враховує наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Невідповідність умов угоди про визнання винуватості інтересам суспільства є підставою для відмови у її затвердженні (п.2 ч.7 ст.474 КПК України).

КПК України не містить визначення суспільного інтересу. В узагальненому вигляді суспільний інтерес являє собою інтерес суспільства або усередненого представника цієї спільноти, пов`язаний із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, наявні матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку, що умови угоди, укладеної між прокурором та ОСОБА_4 відповідають суспільним інтересам з огляду на таке.

У першу чергу, затвердження угоди про визнання винуватості забезпечить скорочення часу розгляду цього кримінального провадження, мінімізує витрати державних ресурсів, особистих ресурсів учасників кримінального провадження, а також зменшить навантаження на прокуратуру та суд.

Затвердження угоди свідчитиме про ефективне здійснення судового провадження, яке забезпечить притягнення обвинуваченого до відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень з метою виправлення останнього. Зазначене сприятиме формуванню у суспільства правосвідомості та усвідомлення невідворотності покарання за вчинені правопорушення.

Щодо порушення умовами угод прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Згідно з п.3 ч.7 ст.474 КПК України під час перевірки угоди на відповідність вимогам законодавства суд також перевіряє, чи не порушують умови угоди права, свободи чи інтереси сторін або інших сторін.

Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд встановив, що умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Такий висновок суду обґрунтовується таким.

При укладенні угоди про визнання винуватості забезпечено участь захисника відповідно до п.9 ч.2 ст.52 КПК України. Умови угоди не є невиправдано обтяжливими для жодної із сторін кримінального провадження.

Злочином, передбаченим ч.4ст.185 КК України, завдано шкоду у розмірі 6260 гривень. Втім потерпілий надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, у якій наголосив на відсутності до обвинуваченого претензій майнового характеру.

Суд встановив, що обставини пред`явленого обвинувачення відповідно до ст.17 КПК України не можуть бути використані на підтвердження винуватості будь-яких інших осіб окрім обвинуваченого у цьому провадженні. Угодою також не вирішується питання щодо майна третіх осіб.

Усі істотні умови, в тому числі узгоджене покарання, відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

Щодо добровільності укладення угоди.

Обвинувачена ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні підтвердили добровільність укладення угоди та спільну узгодженість усіх викладених у ній умов. Зазначили про відсутність будь-яких скарг на дії сторони обвинувачення.

Прокурор також вказав на спільну узгодженість усіх викладених в угоді умов, підтвердивши добровільність їх укладення як з боку прокурора, так і з боку обвинуваченого.

На підставі цього суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Щодо можливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

За змістом угоди обвинувачена ОСОБА_4 зобов`язався: повністю та беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі повідомленої йому підозри, у тому числі, у судовому провадженні.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердила обставини, викладені у формулюванні обвинувачення, надав відповідні зізнавальні показання щодо себе.

Наведене свідчить про виконання обвинуваченим зобов`язання щодо беззастережного визнання своєї винуватості в обсязі висунутого обвинувачення.

Щодо призначення покарання.

При узгодженні покарання ОСОБА_4 враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підозрюваного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбачені ст. 66 КК України: щире каяття та активне сприяння розслідуванню кримінального правопорушення, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, вчинення злочину неповнолітньою особою.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст.67 КК України: відсутні.

З урахуванням всіх обставин, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи підозрюваного ОСОБА_4 який раніше не судимий, щиро розкаялася у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, добровільно відшкодував матеріальну шкоду, завданувнаслідок кримінального правопорушення, вчинення злочину неповнолітньою особою сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі та звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75 та 104 КК України.

Сторони розуміють, що відповідно до ст.75 та 104 КК України іспитовий строк судом встановлюється від одного до двох років.

Згідно з ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно із ч.2 ст.75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Висновки суду.

З урахуванням встановлених обставин угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним відповідає як вимогам кримінального процесуального законодавства, так і вимогам закону України про кримінальну відповідальність.

Суд не встановив підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України.

Тому суд дійшов висновку про необхідність затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченій узгодженого покарання.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку на підставі угоди.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Запобіжний захід не обирався.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує в порядку ст.124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392-395, 469-476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.11.2023 року, яка укладена з обвинуваченим ОСОБА_4 , котрий представлений захисником ОСОБА_6 , із залученням законного представника ОСОБА_5 , з однієї сторони та прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , з другої сторони, за письмової згоди потерпілого ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити показання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.ст.75 та 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засуджених.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів 1434 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1 .