Справа № 583/3878/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2023 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

з фіксацією розгляду справи підсистемою «ВКЗ», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальні провадження № 0000392 від 03.09.2021 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Охтирка Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 222 КК України,-

установив:

ОСОБА_4 18.08.2021 приблизно о 22.00 год. реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, поштовхом відчинив метало-пластикові двері, які ведуть до складського приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконно проник в середину приміщення. Скориставшись тим, що його дії не помічені сторонніми особами, діючи з корисливих мотивів та прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою власного збагачення, умисно, таємно, ОСОБА_4 викрав шуруповерт «Дніпро М» моделі «TD-60», болгарку «Темп» МШУ-950-125», алмазне коло для болгарки «Baumesser Keramik 1A1R 125x22.23 мм», електричну переноску Emos з проводом 30 м, ВВГП 3x2,5, з тройним вологозахисним тройником на кінці, ножовку по дереву «Дельта Оптима D10400». В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2055,00 грн.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 , 19.08.2021 близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні Повного Товариства «ЛОМБАРД «ПЕРШИЙ» ТОВ «МІКРОФІНАНС» І КОМПАНІЯ», розташованого за адресою: пров. Харківський, 10, м. Охтирка Сумської області, маючи при собі шуруповерт «Dnipro М TD-60», S/N:ZCT5, яким протиправно заволодів з приміщення магазину «Пікнік» по вул. Ярославського, 19 в м. Охтирка Сумської області, усвідомлюючи, що вказаний шуруповерт не є його приватною власністю, а є власністю іншої особи, з метою отримання кредиту під заставу вказаного шуруповерта, звернувся до кредитодавця Повного Товариства «ЛОМБАРД «ПЕРШИЙ» ТОВ «МІКРОФІНАНС» І КОМПАНІЯ» в особі представника відокремленого підрозділу № 72 ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_4 , усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, ознайомившись з умовами договору про надання фінансового кредиту та заставу майна № від 19.08.2021, надав кредитору неправдиву інформацію про те, що він є власником предмета застави та набув його правомірно, з метою одержання кредиту під заставу у розмірі 210,00 грн. Ввівши в оману кредитора Повне Товариство «ЛОМБАРД «ПЕРШИЙ» ТОВ «МІКРОФІНАНС» І КОМПАНІЯ» щодо правомірності набуття вказаного майна, ОСОБА_4 отримав грошові кошти в сумі 210,00 грн. під заставу шуруповерта «Dnipro М TD-60», S/N:ZCT5.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 222 КК України - надання завідомо неправдивої інформації іншим кредиторам з метою отримання кредиту у разі відсутності ознак кримінального правопорушення проти власності.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, потерпілому повістю відшкодував завдану шкоду, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорені.

Таким чином суд поза розумним сумнівом приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаного з проникненням у інше приміщення та такі його дії кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, а також у наданні завідомо неправдивої інформації іншим кредиторам з метою отримання кредиту у разі відсутності ознак кримінального правопорушення проти власності, та такі його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 222 КК України.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

За приписами ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора», правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання, призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За статтею 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

До визначених ч.1 ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття, яке виразилося у виді щирого жалю та осуді своєї поведінки, активне сприяння розкриттю злочину шляхом надання правдивих показань про його обставини, відшкодування завданих збитків.

Обставин, визначених ч.1 ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

При призначенні покарання суд, у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за яке передбачено покарання до шести років позбавлення волі, характер, ступінь суспільної небезпечності та наслідки скоєного, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря- психіатра не перебуває, перебуває під динамічним наглядом у лікаря-нарколога, має постійне місце проживання, на даний час не працює, однак вживає активних заходів щодо працевлаштування, повністю визнав свою провину, щиро розкаявся у вчиненому, висловив осуд з приводу власної поведінки, активно сприяв розкриттю злочину, а також позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання і відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням всіх обставин справи, беручи до увагу особу обвинуваченого та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним кримінального правопорушення, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 222 КК Українита на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення покарання менш суворого більш суворим, остаточно у виді позбавлення волі.

Разом з цим, враховуючи поведінку обвинуваченого до вчинення злочину та одразу після нього, беручи до уваги особу винного, який раніше не судимий, після вчинення злочину до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, що свідчить про зроблені ним належні висновки з вчиненого, наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, зважаючи на відсутність претензій з боку потерпілого, який матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, вік обвинуваченого, що він є працездатною особою. Тому, керуючись принципом індивідуалізації покарання та справедливості, суд доходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, та вважає за доцільне звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з призначенням іспитового строку на підставі ст.75 КК України.

Звільняючи обвинуваченого від реального відбування покарання, суд покладає на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за поведінкою в період іспитового строку.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 вид покарання, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та відповідає цілям покарання та вимогам справедливості.

Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили не надійшло.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до положень ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 22.09.2021 № СЕ-19/119-21/10408-ТВ у сумі 858,00 грн.

Керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 222 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавленням волі;

за ч. 1 ст. 222КК України - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік і покласти на нього обов`язки, передбачені ч.ч. 1,2 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень в рахунок відшкодування витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1