Справа №705/3953/23
1-кп/705/1132/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, - ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000210 від 06.02.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, який офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий, стосовно якого:

18.11.2020 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області направлене клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України;

30.10.2020 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області скерований обвинувальнийь акт у кримінальному провадженні № 0000786 за ч. 1 ст. 289 КК України;

31.05.2021 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області направлене клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру за ч. 3 ст. 185 КК України;

12.10.2022 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області направлене клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України;

24.02.2023 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області направлене клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України;

щодо вчинення суспільно небезпечних діянь за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 подане клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000210 від 06.02.2023 за фактом вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечних діянь за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні прокурор, пославшись на обставини, викладені у клопотанні, просив клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо застосування відносно ОСОБА_4 визначених у клопотанні примусових заходів медичного характеру не заперечував.

Законний представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Особа, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання. Вказав, що вчинив інкриміновані йому діяння та розкаюється у вчиненому.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а згідно зі ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 05.02.2023 біля 06 години 30 хвилин в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, проник на територію ПП «НВП «СПЕЦТЕХМАШ», що розташоване по вул. Енергетичній, 21-Д в м. Умань, Черкаської області, де зірвавши навісний замок відчинив металеві двері колодязя та спустився до ями, в якій знаходиться насосна станція підприємства, звідки таємно викрав бак гідроакумуляторний «100 Л Watersystem WAV-100», вартістю відповідно до висновку експерта № 1096/23 від 09.03.2023 4172 грн 00 коп., чим спричинив ПП «НВП «СПЕЦТЕХМАШ» матеріальний збиток на вище вказану суму.

Він же, в ніч з 05.03.2023 на 06.03.2023, перебуваючи на території урочища «Уманська Яма», що розташоване поблизу вул. Тепличної в м. Умань, Черкаської області, знайшов корпус гранати «Ф1» та запал до гранати типу «УЗРГМ», які всупереч вимогам, визначеним Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2012 року № 576 та Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-12 від 17.06.1992, незаконно взяв до рук та поклав до сумки, що мав з собою, таким чином придбав їх без передбаченого законом дозволу та почав носити при собі.

У подальшому 06.03.2023 в період часу з 08 год. 25 хв. по 08 год. 56 хв., під час проведення працівниками поліції огляду місця події по вул. Тепличній в м. Умань, Черкаської області, поблизу урочища «Уманська Яма» було виявлено та вилучено вищевказані предмети, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-23/12466-ВТХ від 24.07.2023 являються корпусом осколкової оборонної ручної гранати Ф-1 та підривачем «уніфікований запал дистанційного типу УЗРГМ», які конструктивно поєднуються та утворюють оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 промислового виготовлення військового призначення, яка відноситься до бойових припасів та придатна для проведення вибуху.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, доведена та повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими судом доказами, зокрема:

- показаннями свідка ОСОБА_7 , начальника сектору розкриття злочинів проти власності Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, який показав, що на початку березня 2023 року він їхав на роботу. На вул. Тепличній у м. Умані побачив двох чоловіків, одним з яких був ОСОБА_8 , якого він добре знав по роботі. У ОСОБА_9 в сумці він побачив предмет, схожий на запал до гранати, запитав в останнього, чи є в нього заборонені предмети, на що ОСОБА_9 відповів, що є. У зв`язку з чим ним була викликана слідчо-оперативна група, представниками якої в ОСОБА_9 були вилучені заборонені предмети. Він чув, як ОСОБА_9 повідомив, що знайшов їх;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який перебуває у дружніх стосунках з ОСОБА_11 та повідомив, що наприкінці лютого - початку березня 2023 року, точної дати не пам`ятає, вони разом з ОСОБА_9 в м. Умані в районі заводу Уманьферммаш збирали металолом. На якийсь час вони розійшлися в різні сторони. Після того, як ОСОБА_12 повернувся, у нього із сумки стирчав предмет, схожий на димову шашку, і був предмет, схожий на гранату. Він детально не цікавився, що то, та де ОСОБА_12 їх взяв, проте знає, що знайшов. Щодо баку, то це було приблизно у той же час та в тому ж місці. ОСОБА_12 сказав почекати його та відійшов. Хвилин через 30 прийшов з круглим металевим баком, попросив, щоб він забрав його додому, що він і зробив. А приблизно через тижень до нього прийшли працівники поліції, яким він видав зазначений бак. Можливо, ОСОБА_9 хотів здати його на металолом.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення суспільно небезпечних діянь, окрім пояснень свідків, доводиться також:

-рапортом чергового Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 06.03.2023;

-оглядом місця події від 06.03.2023 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.03.2023;

-протоколом огляду предметів від 06.03.2023;

-постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 06.03.2023;

-рапортом чергового Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 06.02.2023;

-протоколом огляду місця події від 06.02.2023 за адресою: АДРЕСА_3 ;

-відношенням від 06.02.2023;

-протоколом огляду предмету від 08.02.2023;

-постановою про визнання предмету речовим доказом і приєднання його до матеріалів кримінального првадження від 08.02.2023;

-заявою ОСОБА_10 від 05.03.2023;

-протоколом отримання виданих предметів від 05.03.2023;

-протоколом огляду предметів від 07.03.2023;

-постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 07.03.2023;

-висновком експерта № 1096/23 від 09.03.2023;

-висновком експерта № СЕ-19/102-23/12466-ВТХ від 24.07.2023;

-висновком експерта № СЕ-19/102-23/12725-ВТХ від 18.07.2023.

За правилами частини другої статті 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки; до такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Примусовими заходами медичного характеру, як про це зазначено у статті 92 КК України, є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь. У статті 93 КК України унормовано застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності.

Відповідно до висновку судової психіатричної експертизи № 150 від 24.03.2023 станом на 05.02.2023 та 06.03.2023 підозрюваний ОСОБА_4 виявляв та виявляє на теперішній час ознаки хронічного психіатричного захворювання шизоафективного розладу змішаного типу, з актуальною психотичною, депресивно-параноїдною симптоматикою, емоційно-вольовими розладами дисоціального типу, що ускладнюється систематичним вживанням психоактивних речовин психостимуляторів, що позбавляло на вказані періоди часу та позбавляє на даний час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні. Зважаючи на викладене, можна прийти до висновку, що підекспертний ОСОБА_4 виявляє клінічні ознаки суспільної небезпеки, відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення у спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування та запобігання вчиненню ним суспільно-небезпечних діянь.

У суду немає підстав сумніватися в достовірності проведеної експертизи, оскільки вона проведена з дотриманням встановленого процесуального порядку, згідно зі ст. 242 КПК України та ст. 10 Закону України "Про судову експертизу". Висновок вказаної експертизи ніким із учасників судового розгляду не оспорювався та не суперечить іншим зібраним у справі доказам, достовірність яких установлена судом.

Відповідно до ст.ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що суспільно небезпечні діяння, які підпадають під ознаки діянь, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, мали місце і вчинені ОСОБА_4 у стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечних діянь потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останнім суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 19, 93, 94, 369-372, 376, 392, 393, 395, 503, 505, 512, 513, 516 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечні діяння за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом і лікування у примусовому порядку.

Речові докази:

- корпус сигнальної міни СМ білого вогню з піротехнічними блоками, яка упакована до сейф-пакету № 4073526 та передана до камери зберігання речових доказів, квитанція № 000175 - знищити;

- корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1 та підривач «уніфікований запал дистанційного типу УЗРГМ», які упаковані до сейф-пакету № 5773193 та передані до камери зберігання речових доказів, квитанція № 000175, - знищити;

- два відрізки кабелю, які упаковані до сейф-пакету PSP № 136003 та передані до камери зберігання речових доказів, квитанція № 2054, - знищити;

- бак гідроакумуляторний «100 Л Watersystem WAV-100» вертикальний, який передано на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_13 , - залишити власнику за належністю.

Процесуальні витрати віднести на рахунок держави.

Копію ухвали після її проголошення вручити прокурору, захиснику, законному представнику, особі, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1