КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2893/2023 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
№ 759/59/23
Категорія КК: ч. 1 ст. 191 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст Закарпатської області,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, а саме обігом товарно-матеріальних цінностей строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він, будучи призначеним на підставі наказу (розпорядження) № 1-К від 15.01.2021 на посаду комплектувальника товарів в ПрАТ «КОСМЕД», з яким укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 15.01.2021, 05 травня 2021 року, приблизно о 17 год. 43 хв., перебуваючи в приміщенні складу за адресою: м. Київ, вул. Чистяківська, 32, літ. «М», привласнив ввірене йому майно: Loreal Professionnel, покриття сивого волосся для чоловіків № 5, штрих-код 48 у кількості 1 шт., вартістю 390 грн. без ПДВ та Loreal Professionnel, база для змішування з концентратами для догляду за волоссям, штрих-код 30154186 у кількості 2 шт., загальною вартістю 744 грн. 20 коп. без ПДВ, які поклав у передню кишеню своєї кофти.

Цього ж дня, о 17 год. 45 хв., ОСОБА_7 не покидаючи приміщення складу літ. «М», що за адресою: м. Київ, вул. Чистяківська, 32, повторно привласнив Vichy вдосконалюючий тонік для всіх типів шкіри, штрих-код 569, у кількості 2 шт., загальною вартістю 529 грн. 40 коп. без ПДВ та Vichy мутуючий крем-гель для очищення та зменшення жирного блиску шкіри обличчя, штрих-код 413, у кількості 1 шт., вартістю 270 грн. 59 коп. без ПДВ, які поклав під кофту. В подальшому, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись зазначеним майном на власний розсуд.

В апеляційній скарзі заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_7 визнати винним за ч. 1 ст. 191 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю строком 2 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. В решті вирок залишити без змін.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги прокурор вказує, що згідно з вимогами п. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, має дотримуватися вимог кримінального закону, враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Відповідно до п. 17 зазначеної Постанови позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю. Рішення про позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю має бути чітко сформульоване в резолютивній частині вироку, для того щоб не виникло жодних сумнівів під час виконання останнього.

Так, відповідно до умов укладеного між ПрАТ «КОСМЕД» та ОСОБА_7 договору про повну індивідуальну відповідальність від 15.01.2021, обвинувачений бере на себе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому адміністрацією матеріальних цінностей. Саме ці обставини обвинувачений використав для вчинення інкримінованого злочину. Отримані відповідно до зазначеного договору можливості ОСОБА_7 реалізував з протиправною метою.

А тому апелянт вважає, що за вказаних вище підстав суд помилково призначив додаткове покарання заборонивши обвинуваченому обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, а саме обігом товарно-матеріальних цінностей.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, провівши судові дебати, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена дослідженими судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України доказами і в апеляційній скарзі прокурором не заперечується.

Кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 191 КК України є правильною.

Відповідно до статті 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вид та розмір призначеного ОСОБА_7 основного покарання, а також звільнення від його відбування, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст. 65, ст. 75 КК України та не заперечується в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від двох до п`яти років або як додаткове покарання на строк від одного до трьох років.

Покарання, передбачене у ст. 55 КК України, полягає в позбавленні обвинуваченого його суб`єктивного права на посаду, яку він обіймав, або на службову, професійну чи іншу спеціальну діяльність, якою він займався під час вчинення злочину, а також у тимчасовому обмеженні його правоздатності - можливості обіймати певні посади або займатися певною діяльністю протягом строку, встановленого вироком суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у абзацах 1, 4 пункту 17 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було безпосередньо пов`язане із посадою, яку обіймала особа або з діяльністю, якою займалася. Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися певною діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину.

Як встановлено вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 на час вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду комплектувальника товарів ПАТ «КОСМЕД»», яка пов`язана із збереженням переданих йому матеріальних цінностей на підставі договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 15 січня 2021 року.

Тобто, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, перебуваючи на посаді з матеріальною відповідальністю та доступом до матеріальних цінностей у зв`язку з цим. Тому позбавлення обвинуваченого права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язані з обігом товарно-матеріальних цінностей, на думку колегії суддів, сприятиме досягненню мети недопущення вчинення ОСОБА_7 злочинів з використанням посад, пов`язаних, у тому числі, з повною матеріальною відповідальністю. Вид матеріальної відповідальності, яка була покладена на обвинуваченого під час вчинення кримінального правопорушення, не є визначальною при призначенні судом додаткового покарання.

З цих підстав колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення додаткового покарання ОСОБА_7 , а тому вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2023 року, як законний та обґрунтований, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга прокурора, доводи якої не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376,404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2023 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 191 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/2893/2023 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1

№ 759/59/23

Категорія КК: ч. 1 ст. 191 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст Закарпатської області,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2023 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 191 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголосити 23 жовтня 2023 року о 09 годині.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4