Справа № 559/3466/23
Провадження № 1-кс/559/800/2023
УХВАЛА

"12" жовтня 2023 р. м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі слідчої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000047 від 01.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

прокурор просить слідчого суддю накласти арешт: 1) на посів сільськогосподарської культури «соя», що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :10:001:0286, за адресою: Рівненська область, Дубенський район, Тараканівська сільська рада, заборонивши третім особам користуватися та розпоряджатися вказаним майном, з можливістю збору врожаю та його зберігання; 2) на трактор марки «DW 244 АНТХ», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 (адреса проживання: с. Софїївка Перша, Дубенського району, м.т. НОМЕР_2 ); причіп з номерним знаком НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_1 ); комбайн марки «MASSEY FERGUSON MB 187-6» з номерним знаком НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_6 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ), два полімерні мішки заповнені соєю та один полімерний мішок частково заповнений соєю, загальною вагою 2 500 кг, встановивши повну заборону користуватися та розпоряджатися вищевказаним майном його власнику та третім особам до прийняття кінцевого рішення по кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор підтримала власне клопотання. Просить накласти арешт для збереження речових доказів. Хоч сільська рада дала дозвіл на розробку документації на землю, але під час воєнного стану мораторій, будь-яким чином землю не оформили і без правовстановлюючих документів це самовільне зайняття земельної ділянки. Розмір завданих збитків ще не визначили, бо попередня оцінка не проведена, а без цього не вважає за потрібне призначати експертизу і витрачати бюджетні кошти. Як і де буде зберігатись соя не вирішувалось, в випадку необхідності клопотання може бути задоволено частково або власник може звернутись із клопотанням про часткове зняття арешту. На посів треба накласти арешт, щоб його мав можливість зібрати власник Тараканівська сільська рада. Вважає, що тут самовільно захоплена вся ділянка, бо немає правовстановлюючих документів, а значить сіяти не моли, навіть якщо окремі представники сільської ради як власника думають інакше. Вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права власників.

Представник Тараканівської сільської рада Дубенського району Рівненської області ОСОБА_4 Плосківський староста, - в судовому засіданні просить ні в якому разі не накладати арешт на техніку та посів, бо це не те, що може почекати, просить повністю відмовити. Збитки у справі не розраховані, а лише після цього кримінальна справа може бути і збитки можна стягнути з ОСОБА_6 . Зараз пора збору врожаю і техніка закріплена не лише за цим полем, а й за іншими, врожай не зібрано. В умовах воєнного стану арешт техніки може призвести до створення передумов голоду. Сесія сільської ради дала дозвіл на розробку земельної документації 6 га з цієї ділянки якраз перед повномасштабним вторгненням і там люди посіяли з відому сільської ради, яка не заперечувала, але в умовах воєнного стану поки документація не оформляється. А іншу частину земельної ділянки самовільно захопив ОСОБА_6 і ніхто йому ні усно, ні письмово дозволу користуватись землею не давав і він нікого з сільської ради не повідомляв, що має намір обробляти земельну ділянку. Але Тараканівська сільська рада самостійно не має чим зібрати врожай сої, не має де його висушити і де зберігати.

Представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , - в судовому засіданні заперечує проти накладення арешту на майно. Прокурор каже, що просить арештувати посів для збереження речових доказів. Але як ці речі ідентифікували і яке вони мають значення для справи? Соя ідентифікується по вазі і максимум по вологості, арешт не забезпечить усунення ризиків, бо все просто згниє за таких умов. Посів це майно сільської ради, яка вправі розпоряджатись ним і якщо виросла сільськогосподарська культура, то це не збиток і сільська рада ще може отримати вигоду як власник, якщо не накладати арешт. Предметом кримінального правопорушення є земельна ділянка, її площа, а не сама сільськогосподарська культура. Територія, яка була зайнята, складалась з чагарників і кущів, які ОСОБА_6 довелось спочатку викорчувати за рахунок власних зусиль і коштів, і ОСОБА_6 вже на цьому етапі не заперечує, що дійсно обробляв земельну ділянку. Вилучена техніка належить різним особам, але це сільськогосподарська техніка, яка необхідна їм для заробітку, для утримання сім`ї в ОСОБА_6 тяжко хворий батько, за яким він доглядає, а також малі діти. Зараз сезон збору врожаю і ще багатьом в селі пообіцяв обробити землю. Не заперечують проти накладення заборони на відчуження майна, але не заборони користування, бо це очевидно не виправдано і не пропорційно.

Власник комбайна і користувач причіпа ОСОБА_6 визнає, що самовільно зайняв земельну ділянку, орієнтовно 7 га. Не знав, що дійде до суду за бур`яни, готовий понести покарання, сплатити штраф, відшкодувати збитки, але просить повернути комбайн і причіп, бо це єдине джерело доходу. За комбайн ще кредит не виплатив, і сім`ю має на утриманні батька двічі на тиждень на гемодіаліз возить. Власник причіпа ОСОБА_9 служить в ЗСУ і дав причіп йому в користування, щоб той без діла не стояв. Соя це продукт, що швидко псується, який довго не зберігається, якщо накласти арешт просто все згниє. Просить дати можливість хоч висушити зібрану сою і буде домовлятись з власником Тараканівською сільською радою, все відшкодує.

Власник трактора ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_6 попросив трактора пригнати на поле для допомоги і мішки потримати. Він заробляє завдяки трактору ще свої городи і паї не обробив, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей і хвору жінку, просить не забирати трактора, бо сім`я залишиться без засобів для існування. Трактор і посвідчення єдине джерело доходу, бо він ніде інакшим чином не працює.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 надали документи суду, що підтверджують, що обоє одружені, в першого на утриманні тяжко хворий батько та двоє неповнолітніх дітей, а в другого троє неповнолітніх дітей.

Майно, на яке просить накласти арешт прокурор (окрім посіву, що ще на земельній ділянці), було вилучено 06.10.2023 в ході огляду місця події і все передано на відповідальне зберігання ОСОБА_10 (в тому числі трактор, влвасником якого є ОСОБА_5 ). Вказане майно визнано постановою дізнавача від 06.10.2023 речовим доказом, оглянуто. Клопотання про арешт майна було направлено в суд поштовою кореспонденцією 07.10.2023, тобто вчасно.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і за ч.1 ст. 131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, завдання якого визначені ст. 2 КПК України. Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів згідно п.1 ч.2 ст. 170 КПК України. При цьому, для збереження речового доказу арешт накладається на майно будь-якої особи, якщо воно відповідає критеріям ст.98 КПК України..

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження №0000047 від 01.09.2023, зроблено висновок, що є підстави для задоволення клопотання прокурора тільки частково: накласти арешт на техніку, лише заборонивши її відчуження, і передати на зберігання власникам (користувачам), а також накласти арешт на зібрану сою, дозволивши її довести до такої стадії, щоб можна було зберегти, - тобто висушити. Але оскільки власником є Тараканівська сільська рада, яка не має можливості зберігати приблизно 2500 кг сої, то вирішити питання зберігання має Дубенський РВП ГУНП в Рівненській області, органом дізнання якого розслідується кримінальне провадження за ч.1 ст. 197-1 КК України. Саме техніка і зібрана соя є речовими доказами в цьому кримінальному провадженні в розумінні ст. 98 КПК України, бо вилучена в момент збору врожаю і відповідно свідчить про обробку земельної ділянки конкретною особою чи особами. Одночасно, враховуючи, що зараз період збору врожаю, слідчий суддя погоджується з аргументами здорового ґлузду, що звучали від представника сільської ради, забороняти користуватись технікою не можна, бо це негативно вплине на невизначене коло населення Тараканівської сільської ради, яким треба обробляти земельні ділянки і очевидно, що не в кожному господарстві є трактор чи комбайн. Переконати в протилежному прокурору слідчого суддю не вдалось. Немає жодних доказів, які би підтверджували наявність ризиків за ч.11 ст. 170 КПК України, якими можна було би виправдати заборону користуватись сільськогосподарською технікою.

В решті в задоволенні клопотання слідчий суддя відмовляє. Кримінальне провадження детально аналізувалось в ухвалі слідчого судді від 06.10.2023 №559/3466/23 (провадження № 1-кс/559/780/2023), якою прокурору було відмовлено в задоволенні клопотання про арешт майна: земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0286 та посіву сої на ній, і немає сенсу повторюватись, оскільки з того часу обставини суттєво не змінились. Розмір завданих збитків органом досудового розслідування не з`ясовано, хоч це кримінальне правопорушення з матеріальним складом. Прокурором не доведено слідчому судді існування сукупності обставин згідно ч.3 ст. 132 КПК України, за умов дотримання яких можна було б накладати арешт, а також мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження згідно ч.1 ст. 131 КПК.

В матеріалах кримінального провадження, повністю дослідженого слідчим суддею в оригіналі 05.10.2023, були відсутні будь-які відомості про розмір завданої шкоди: ні запитів дізнавача на визначення попереднього розміру завданих збитків, ні призначеної судової експертизи. Натомість, в цьому ж кримінальному проваджені станом на 12.10.2023 з`явився запит дізнавача щодо попереднього розміру завданих збитків від 08.09.2023, але немає доказів відправлення його адресату. Дізнавач в судовому засіданні пояснив, що в той же день 08.09.2023 відправив запит електронною поштою. Слідчим суддею дізнавачу було надано можливість надати відповідний скриншот, для чого оголошено перерву, але доказів направлення запиту 08.09.2023 так і не було подано.

Тож, органом досудового розслідування вже 41 днів перевіряється версія за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст. 197-1 КК України, а розмір завданих збитків не з`ясовано.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини поняття «власності» за ч. 1 ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, має автономне значення, яке не обмежується власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві. Держава має негативне зобов`язання не втручатись в відносини власності, окрім як: 1)на підставі закону; 2) з легітимною метою; 3) в обсязі необхідному в демократичному суспільстві (пропорційність).

В цій справі засіяна вся земельна ділянка соєю, але одна частина біля 6 га, тим, хто має легітимні очікування на земельну ділянку, бо отримано дозвіл на розробку земельної документації від сільської ради, з відома представників сільської ради, а інша від 7 га до 10 га поки точно не з`ясовано, самовільно, про що і повідомила прокуратуру Тараканівська сільська рада як власник землі. Предметом кримінального правопорушення є саме земельна ділянка з конкретними межами. При цьому, суб`єктивна сторона кримінального правопорушення характеризується умисною виною: особа усвідомлює, що самовільно, з порушенням встановленого порядку займає (захоплює) чужу для неї земельну ділянку, передбачає, що власнику чи законному володільцю буде спричинена її діями значна шкода, і бажає цього. Мотив і мета, зазвичай, корисливі. Тобто прямого умислу в цій ситуації за ч.1 ст. 197-1 КПК України навіть гіпотетично доведено не буде у того, хто має легітимні очікування на землю в розумінні ч. 1 ст. 1 Протоколу № 1, тому в цій частині провадження безперспективне і арешт майна жодним чином не дозволить досягти мети за ст. 2 КПК України. В частині ж землі, що оброблялась без відома власника сільської ради, поки не з`ясовано розмір завданих збитків, для забезпечення балансу інтересів органу досудового розслідування, достатньо накласти арешт на техніку та зібрану сою, заборонивши лише відчуження майна, про що йшлося вище.

Слідчому судді не доведено, що арешт всього посіву для збереження речових доказів з метою притягнення до кримінальної відповідальності особи за ймовірне самовільне захоплення частини від 7 га до 10 га (точні дані не з`ясовано в кримінальному провадженні), може виправдати втручання в права власника землі 15,8546 га, а відповідно і посіву. Чи таке серйозне втручання в права власників сільськогосподарської техніки як заборона нею користуватись, враховуючи пору року та жнива. Якщо поставити на ваги інтереси суспільства, органу досудового розслідування в розкритті кримінального проступку (за який передбачено штраф від 34 тис. грн.. до 51 тис. грн. чи максимальне покарання арешт до 6 міс, а також яке може бути закрито з багатьох підстав, за примиренням винного з потерпілим, за дійовим каяттям, за зміною обстановки, а питання власності майна і відшкодування збитків чи отримання вигоди вирішені в цивільному порядку за домовленістю з власником), то арешт майна за таких умов є непропорційним втручанням в права, гарантовані ст.8 ЄКПЛ (приватне життя, на яке впливає очевидно вилучення в розпал збору врожаю техніки у багатодітного батька, наприклад, коли трактор і можливість обробітку землі є єдиним джерелом доходу), і за ст.1 протоколу Першого ЄКПЛ (право власності).

Суд, вирішуючи справу, враховує баланс інтересів між потребами досудового розслідування і правами власників, та в підсумку задовольняє клопотання прокурора частково.

Керуючись ст.98, 131-132, 170-173, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт, заборонивши відчуження майна до прийняття кінцевого рішення в кримінальному провадженні, на:

- трактор марки «DW 244 АНТХ», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який передати на відповідальне зберігання ОСОБА_5 ;

- причіп з номерним знаком НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_1 ; - комбайн марки «MASSEY FERGUSON MB 187-6» з номерним знаком НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Комбайна та причіп передати на відповідальне зберігання ОСОБА_6 ;

- два полімерні мішки заповнені соєю та один полімерний мішок частково заповнений соєю, загальною вагою 2 500 кг., власником яких є Тараканівська сільська рада, що передані дізнавачем на зберігання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дозволити ОСОБА_6 привести у стан, за якого її можливо зберігати (висушити), і передати Дубенському РВП ГУНП в Рівненській області для подальшого вирішення питання зберігання до прийняття кінцевого рішення в кримінальному провадженні.

В іншій частині в задоволенні арешту майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Повний текст ухвали складено 13.10.2023.

Слідча суддя ОСОБА_1