Справа № 143/255/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000044, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-

Встановив:

На розгляді Погребищенського районного суду Вінницької області знаходяться матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

08.11.2023 року до канцелярії суду від прокурора у кримінальному провадженні прокурора Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_6 надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому просить застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів та у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України застосувати до останнього альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, достатньому для забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 07.03.2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці включно до 05.05.2023 року.

В подальшому ухвалами Погребищенського районного суду Вінницької області вищевказаний запобіжний захід неодноразово було продовжено, востаннє 28.06.2023 року на 2 місяці включно до 26.08.2023 року.

У зв`язку з неявкою обвинуваченого в судові засідання ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 24.08.2023 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано привід.

Згідно наданої інформації начальника СПД № 1 ВП № 4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 02.10.2023 року ухвалу суду щодо здійснення приводу обвинуваченого виконати не представилось можливим, у зв`язку із відсутністю останнього за місцем фактичного проживання.

Строк дії ухвали Погребищенського районного суду Вінницької області від 28.06.2023 року щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_4 закінчився 26.08.2023 року.

За таких обставин, на думку прокурора, виникла необхідність та підстави для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що останній може переховуватись від суду з метою уникнення від відбування покарання за вчинені злочини, а також може незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, так як йому відоме їх місце перебування (а.с. 130-136).

Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 08.11.2023 року обвинуваченого ОСОБА_4 було оголошено у розшук, надано дозвіл на його затримання, кримінальне провадження зупинено (а.с. 143-147).

У зв`язку із встановленням місцезнаходження обвинуваченого та доставкою його до суду ухвалою суду від 21.12.2023 року кримінальне провадження відновлено.

У судовому засіданні суд перейшов до вирішення раніше поданого прокурором клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала та наполягала на його задоволенні. В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилалась на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вірогідність переховування від суду обвинуваченого, який тривалий час не з`являвся у судові засідання, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, а також незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того, прокурор наполягала на тому, що обрання більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання встановленим ризикам, з огляду на вищезазначені обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора, вважають його необґрунтованим, посилаючись на недоведеність ризиків, про які зазначила прокурор. Водночас, просять застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження та вивчивши його матеріали в межах вирішуваних питань, суд приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини наголошує, що для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним в сенсі пункту 1 статті 5 Конвенції, відповідності цього заходу вимогам національного закону недостатньо. Застосування такого заходу має також бути необхідним за конкретних обставин (рішення у справах „Нештак проти Словаччини та „Хайредінов проти України»).

Частинами 1, 2 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Судом в ході розгляду клопотання прокурора не встановлено обставин, які б свідчили про очевидну необґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 протягом тривалого часу у судові засідання не з`являвся, поважність причини неявки суду не повідомляв та недотримався умов застосування попереднього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку із чим ухвалою суду від 08.11.2023 року був оголошений у розшук, судом надано дозвіл на його затримання з метою приводу в судове засідання для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

20.12.2023 року о 13 год. 35 хв. ОСОБА_4 був затриманий на підставі ухвали суду від 08.11.2023 року, що підтверджується протоколом затримання особи на виконання ухвали (вироку) суду від 20.12.2023 року. В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що під час затримання його було ознайомлено із ухвалою суду від 08.11.2023 року та повідомлено про підстави затримання.

Доводи обвинуваченого щодо відсутності у нього наміру ухилятися від суду, а також щодо недоведеності ризиків, про які зазначає прокурор, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Жодних обґрунтованих даних на підтвердження поважності неявки обвинуваченого у судові засідання, а також невиконання ним процесуальних обов`язків, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, стороною захисту не наведено.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість інкримінованого йому злочину, дані про його особу, ту обставину, що обвинувачений має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, недотримання останнім умов застосування попереднього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, суд зважає на ту обставину, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, під час дії іспитового строку, встановленого вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2022 року.

Відтак, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , та передбачений законом вид покарання за його вчинення у вигляді позбавлення волі, а також з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який неодноразово ухилявся від суду та не дотримався умов застосування попереднього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає повністю підтвердженими ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні прокурора.

Разом із тим, суд ураховує, що введення в Україні воєнного стану також є однією із обставин, що сама по собі свідчить про існування ризику можливого ухилення обвинуваченого від суду.

Встановлені в ході розгляду клопотання обставини у сукупності дають підстави для висновку про неможливість обрання відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж той, про який заявлено прокурором.

Обвинуваченим в ході розгляду даного клопотання не наведено переконливих доводів про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно нього буде достатнім для запобігання встановлених ризикам, про які зазначено у клопотанні прокурора, та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із видів яких є запобіжні заходи.

Обставин, які б свідчили про те, що такий захід забезпечення кримінального провадження як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом не встановлено та обвинуваченим не наведено, обґрунтованих даних щодо неможливості утримання обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я матеріали справи не містять.

В силу встановлених в ході розгляду клопотання обставин суд приходить до висновку, що поведінка обвинуваченого під час судового розгляду може бути забезпечена належним чином виключно шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а інший більш м`який запобіжний захід не здатен ефективно попередити його спроби ухилитися суду.

З огляду на наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню, та вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Виходячи з вимог ст.115 КПК України строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 20.12.2023 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, ч. 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі встановлених в ході розгляду клопотання обставин, вирішуючи питання щодо розміру застави, суд враховує характер та обставини кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , предмет посягання, ступінь небезпеки кримінального правопорушення для суспільства, а також соціальний і майновий стан обвинуваченого.

Виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, з урахуванням положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2023 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2023 року складає 2684 грн. 00 коп., суд приходить до висновку, що для забезпечення виконання обвинувачем покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 грн. 00 коп. Внесення застави в такому розмірі суд вважає достатнім для гарантування належної поведінки обвинуваченого і виконання ним процесуальних обов`язків, позаяк судом не встановлено обставин щодо непомірності її розміру для обвинуваченого.

Разом із цим, на підставі приписів ч. 5 ст. 194 КПК України суд вважає за необхідне у зв`язку із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати на перші виклики до суду; не відлучатися без дозволу суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 331, 369-372, 376, 392 КПК України, суд, -

Ухвалив:

Клопотання прокурора Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 17.02.2024 року, який обчислювати з 20.12.2023 року.

Визначити заставу в розмірі 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн. 00 коп., після внесення якої обвинувачений ОСОБА_4 звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Покласти на ОСОБА_4 у разі внесення застави обов`язки: прибувати на перші виклики до суду; не відлучатися без дозволу суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Копію ухвали вручити прокурору та направити іншим учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Суддя