Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18.09.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/429/23, за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 липня 2023 року, відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001363, внесеному 30 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про накладення арешту на майно, а саме: грошові кошти - 1 банкноту номіналом 100 доларів США серії LL34668500F, вилучене 29 червня 2023 року, під час огляду місця події за адресою м. Ужгород вул. Собранецька, буд. 224, КПП «Ужгород», та які знаходились у паспорті громадянина ОСОБА_7 .

З матеріалів судового провадження вбачається, що 30 червня 2023 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0001363, внесеному 30.06.2023 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про накладення арешту на майно: грошові кошти - 1 банкноту номіналом 100 доларів США серії LL34668500F, які знаходились у паспорті громадянина ОСОБА_7 . Прокурор у клопотанні вказує на те, що підставою накладення арешту на майно є те, що грошові кошти згідно зі статтею 98 КПК України, постановою слідчого від 30.06.2023 визнано речовим доказом, тому у кримінальному провадженні виникла необхідність вжити необхідних заходів щодо збереження речового доказу у виді накладення на нього арешту. Просить клопотання задовольнити.

В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що доказів на підтвердження наявності кримінального провадження слідчому судді не надано. Так, прокурором до клопотання не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження наявності кримінального провадження, а саме не долучено жодного витягу з ЄРДР на підтвердження наявності кримінального провадження №0001363 від 30 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Тому, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Тому у задоволенні клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, і такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно слідчий суддя не взяв до уваги те, що прокурором до клопотання долучено копії процесуальних документів кримінального провадження №0001363, від 30 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Окрім того, слідчим суддею не взято до уваги те, що вилучені грошові кошти є речовим доказом у кримінальному провадженні, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, є предметом неправомірної вигоди, обставини надання якої наразі досліджуються у рамках кримінального провадження. Просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Заслухавши доповідь судді про зміст ухвали, вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора Ужгородської окружної прокуратури підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та ОСОБА_7 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405 цього Кодексу, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що: вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість їх явки на розгляд апеляційної скарги; заяв чи клопотань про відкладення апеляційного розгляду не надходило; прокурор подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів задовольняє з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.

Як убачається із клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що «29.06.2023 до чергової частини Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення про те, що за адресою м. Ужгород вул. Собранецька, 224, КПП «Ужгород» гр. ОСОБА_7 надав працівнику ДПСУ неправомірну вигоду у розмірі 100 доларів США. Відомості про згадану подію внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001363 від 30 червня 2023 року, за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України кримінального правопорушення. 29 червня 2023 року о 16 год 20 хв під час огляду місця події за адресою м. Ужгород вул. Собранецька, буд. 224, КПП «Ужгород», слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області виявив та вилучив грошові кошти, а саме: 1 банкноту номіналом 100 доларів США серії LL34668500F, які знаходились у паспорті гр. ОСОБА_7 ».

Колегія суддів вважає, що дійшовши висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на грошові кошти, слідчий суддя не врахував вищенаведені обставини та приєднані до клопотання докази, не дотримався наведених вище норм кримінального процесуального закону, з огляду на таке.

Встановлені органом досудового розслідування обставини підтверджуються і доданими до клопотання матеріалами рапортом від 29.06.2023 (а. с. п. 8); повідомленням про виявлення кримінального правопорушення (а. с. п. 9-10); протоколом огляду місця події від 19.06.2023 (а. с. п. 11-13).

Відповідно до постанови слідчого від 30.06.2023 вилучені піж час огляду місця події від 29.06.2023 грошові кошти - 1 банкноту номіналом 100 доларів США серії LL34668500F визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вищенаведене, на переконання апеляційного суду, свідчить про те, що зазначене у клопотанні прокурора майно: 1 банкнота номіналом 100 доларів США серії LL34668500F, - відповідає визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, оскільки являється предметом кримінально-протиправних дій, та може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому слідчим обґрунтовано визнано речовим доказом.

Разом із тим, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання прокурора слідчий суддя не взяв до уваги те, що повернення вищевказаного майна його власнику чи володільцю, може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, і у подальшому фактично перешкоджатиме встановленню всіх обставин кримінального правопорушення. Тому, колегія суддів доходить висновку про те, що повернення вилученого майна, без встановлення на нього обтяжень може призвести до приховування слідів кримінального правопорушення.

Також колегія суддів вважає, що у ході досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні відповідних експертиз із вилученим майном, у зв`язку з чим є необхідним збереження майна у первинному стані.

Тому, апеляційний суд вважає, що обмеження володільця чи власника майна на час проведення досудового розслідування кримінального провадження у використанні, розпорядженні та користуванні цим майном є необхідним з метою проведення повного, всебічного, неупередженого, об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки має важливе доказове значення та містить відомості, необхідні для подальшого виконання завдань кримінального провадження.

Вищенаведене, на переконання колегії суддів, свідчить про те, що слідчим суддею постановлено судове рішення, яке не можна визнати належним чином умотивованим, таким, що ґрунтується на вимогах закону, і яке, з огляду на наведене вище, підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

При цьому, колегія суддів вважає, що вищевказані обставини та наявні в матеріалах судового провадження докази викликають необхідність накладення арешту на майно: 1 банкноту номіналом 100 доларів США серії LL34668500F, шляхом заборони використання, користування та розпорядження ним, оскільки існують достатні підстави вважати, що таке є предметом кримінально-протиправних дій, а також з метою збереження речових доказів та запобіганню передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків.

Колегія суддів також зазначає, що характер та обставини вчинених діянь, призводять до висновку про обґрунтованість доводів клопотання та апеляційної скарги прокурора.

Не погоджуючись із висновками слідчого судді, покладеними в обґрунтування відмови в задоволенні клопотання прокурора, апеляційний суд бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що: слідчий суддя не взяв до уваги те, що прокурором до клопотання долучено копії процесуальних документів кримінального провадження №0001363, від 30 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України; слідчим суддею не враховано те, що вилучені грошові кошти є речовим доказом у кримінальному провадженні, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, вони є предметом неправомірної вигоди, обставини надання якої наразі досліджуються у рамках кримінального провадження.

Приймаючи судове рішення колегія суддів також бере до уваги дані Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 30 червня 2023 року до ЄРДР внесені відомості про вчинені діяння : «29.06.2023 до чергової частини Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення про те, що за адресою м. Ужгород вул. Собранецька, 224, КПП «Ужгород» гр. ОСОБА_7 надав працівнику ДПСУ неправомірну вигоду у розмірі 100 доларів США. Правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 369 ч. 1 КК України. Відповідно до Витягу з ЄРДР кримінальне провадження зареєстровано за №0001363. Підпис прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

Колегія суддів також звертає увагу суду першої інстанції на те, що за приписами КПК України при вирішенні питань, пов`язаних із забезпеченням заходів кримінального провадження, слідчим суддею не вирішуються питання, пов`язані з допустимістю доказів, оскільки ці питання вирішуються під час розгляду кримінального провадження по суті.

Також колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна як арешт цього майна, і що прокурором поза розумним сумнівом доведено законність такого арешту, оскільки, на переконання апеляційного суду, незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна із забороною його використання, розпорядження та користування ним, може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження, відчуження або настанні інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, і завдання кримінального провадження можуть бути досягнуті лише шляхом застосування такого заходу забезпечення цього провадження.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги прокурора заслуговують на увагу.

При цьому, апеляційний суд вважає, що рішення слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання, позбавляє орган досудового розслідування можливості для перевірки, у тому числі шляхом проведення необхідних слідчих, процесуальних дій, призначення та проведення відповідних судових експертиз для встановлення всіх обставин кримінального провадження та прийняття законного і обґрунтованого судового рішення, що у свою чергу нівелює визначені ст. 2 КПК України завдання кримінального провадження.

Відповідно до ст. ст. 409-410 КПК України неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, тягнуть скасування судового рішення, а з урахуванням вимог ст. 407 цього Кодексу, зі скасуванням ухвали слідчого судді й постановленням нової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання прокурора підлягає задоволенню, з накладенням арешту на майно: 1 банкноту номіналом 100 доларів США серії LL34668500F, шляхом заборони користування, розпорядження та використання.

Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи, і те, що володільцем майна не надано жодних доказів, які б спростовували чи впливали на вищенаведені висновки апеляційного суду, а не з`явившись на розгляд апеляційної скарги без поважних причин позбавив себе такої можливості.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001363, внесеному 30 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про накладення арешту на майно: грошові кошти - 1 банкноту номіналом 100 доларів США серії LL34668500F, вилучені 29 червня 2023 року, під час огляду місця події за адресою м. Ужгород вул. Собранецька, буд. 224, КПП «Ужгород», та які знаходились у паспорті громадянина ОСОБА_7 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001363, внесеному 30 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про накладення арешту на майно, - задовольнити.

Накласти арешт на майно: грошові кошти - 1 банкноту номіналом 100 доларів США серії LL34668500F, вилучені 29 червня 2023 року, під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , та які знаходились у паспорті громадянина ОСОБА_7 , - шляхом заборони користування, розпорядження та використання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: