печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000953 від 16.11.2022, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

06.09.2023 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , за погодженням з Заступником начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000953 від 16.11.2022, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000953 від 16.11.2022, за підозрою колишнього начальника Управління - Головного інженера Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 410, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366 КК України та директора ТОВ «Укрпромстрой» ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 410, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що директор ТОВ «Укрпромстрой» ОСОБА_6 підозрюється у тому, що в період з моменту укладання Договору до 10.10.2019, у невстановленому слідством часі та місці, діючи за попередньою змовою групою осіб з Головним інженером Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління ОСОБА_9 , шляхом надання засобів - виготовив Акт приймання виконаних ТОВ «Укрпромстрой» будівельних робіт за жовтень 2019 року - примірної форми КБ-2в та Довідку про вартість виконаних робіт та витрати - примірної форми КБ-3, в яких містились неправдиві відомості про ніби-то улаштування штучного покриття з синтетичного матеріалу Alsatan SC розміром 810,89 м2 на суму 835 513, 20 грн., та подав ці документи до фінансового органу Південного ТерКЕУ, в результаті чого з володіння держави були незаконно перераховані грошові кошти, тобто у пособництві в привласненні іншого військового майна військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, такі, що заподіяли істотну шкоду, за попередньою змовою групою осіб, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 410 КК України.

З моменту укладення договору до 21.12.2019, у невстановленому слідством часі та місці, діючи за попередньою змовою групою осіб з Головним інженером Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління ОСОБА_9 , шляхом надання засобів - виготовив Акт приймання виконаних ТОВ «Укрпромстрой» будівельних робіт за грудень 2019 року - примірної форми КБ-2в та Довідки про вартість виконаних робіт та витрати - примірної форми КБ-3, в яких містились неправдиві відомості про ніби-то надані послуги з установлення світильників з люмінісцентними або ртутними лампами у кількості 28 шт., ніби-то постачання прожекторів ITW2-18000-156-17-850-2 (линза 14Х45 град) у кількості 4 шт., та ніби-то постачання світильників ДКУ42-60-001 у кількості 24 шт., на загальну суму 448 062, 62 грн., (що станом на кінець 2019 року перевищувало 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян), тобто у пособництві в розтраті чужого майна, яке перебувало в її віданні шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 191 КК України.

Він же підозрюється у тому, що являючись службовою особою - директором ТОВ «Укрпромстрой», у невстановленому часі та місці склав та видав завідомо неправдиві офіційні документи, а саме Акт приймання виконаних ТОВ «Укрпромстрой» будівельних робіт за жовтень 2019 року - примірної форми КБ-2в та Довідку про вартість виконаних робіт та витрати - примірної форми КБ-3, в яких містились неправдиві відомості про ніби-то улаштування штучного покриття з синтетичного матеріалу Alsatan SC розміром 810,89 м2 на суму 835 513, 20 грн., власноручно виконавши в них особистий підпис, тобто у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Являючись службовою особою - директором ТОВ «Укрпромстрой» у невстановленому часі та місці, склав та видав завідомо неправдиві офіційні документи, а саме Акт приймання виконаних ТОВ «Укрпромстрой» будівельних робіт за грудень 2019 року - примірної форми КБ-2в та Довідки про вартість виконаних робіт та витрати - примірної форми КБ-3 відповідно до Договору роботи, в яких містились неправдиві відомості про ніби-то ніби-то надані послуги з установлення світильників з люмінісцентними або ртутними лампами у кількості 28 шт., ніби-то постачання прожекторів ITW2-18000-156-17-850-2 (линза 14Х45 град) у кількості 4 шт., та ніби-то постачання світильників ДКУ42-60-001 у кількості 24 шт., на загальну суму 448 062, 62 грн., власноручно виконавши в них особистий підпис, тобто у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

24.08.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, директора ТОВ «Укрпромстой», повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 410, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання спробам останнього вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України , а саме:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні;

4) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив їх задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом забезпечення належної поведінки підозрюваного, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, посилаючись на те що підозра є необґрунтованою, а обставини викладені в ній є не повними та недостовірними; ризики на які посилається слідчий у клопотанні - відсутні та не доведені прокурором у судовому засіданні. Просили відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000953 від 16.11.2022, за підозрою колишнього начальника Управління - Головного інженера Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 410, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366 КК України та директора ТОВ «Укрпромстрой» ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 410, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366 КК України.

24.08.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 410, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У даному випадку слід брати до уваги те, що відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: повідомленням ВКР СБУ про вчинення кримінального правопорушення; матеріалами з виконання доручення слідчого; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 27.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27.01.2023; протоколом огляду місця події від 05.01.2023; висновком судової інженерно-технічної експертизи № 22-6954 від 31.01.2023; висновком судової інженерно-технічної експертизи №23-2507 від 15.08.2023; висновком судово-економічної експертизи № 244/23-22 від 14.03.2023; висновком судово-почеркознавчої експертизи № СЕ-19-23/14513-ПЧ від 19.04.2023; іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

В той же час, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України у разі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого у клопотанні та прокурора в судовому засіданні про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу» (аналогічні справи - «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Крім того, дане твердження кореспондується з рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп / 2003, згідно з яким тяжкість злочину законом не визначається як обов`язкова підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

У рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, «Мамедова проти Росії» від 01 червня 2006 року, а також правових позицій, викладених у п. 80 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, та у рішенні у справі «Тодоров проти України» від 12 січня 2012 р., визначено принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, згідно з яким «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Відповідно до правової позиції, викладеній у листі ВССУ, від 4 квітня 2013 року №511-550/0/4-13, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК України.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, враховуючи, що стороною обвинувачення було доведено наявність обґрунтованої підозри, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з одночасним покладенням на ОСОБА_6 процесуальних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із посадовими особами МО України, підозрюваним ОСОБА_9 а також з іншими свідками і учасниками даного кримінального провадження з підстав вчиненого кримінального правопорушення;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000953 від 16.11.2022, а саме до 24.10.2023 включно.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 виконувати обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із посадовими особами МО України, підозрюваним ОСОБА_9 а також з іншими свідками і учасниками даного кримінального провадження з підстав вчиненого кримінального правопорушення;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Термін дії обов`язків визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 24.10.2023.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1