ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа № 477/8/24
Провадження № 1-кс/477/57/24
УХВАЛА

про повернення клопотання

10 січня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 , внесене у кримінальному провадженні №0000729 від 26 грудня 2023 року про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2024 року старший слідчий слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 за погодженням з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000729 від 26 грудня 2023 року із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, яке було виявлено та вилучено 08 січня 2024 року в ході проведення обшуку затриманого ОСОБА_4 , а також і на майно, що було виявлено та вилучено під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання затриманої особи.

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що у провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000729, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 26 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, за фактом вимагання службовою особою КНП неправомірної вигоди за вчинення в його інтересах дій з використанням наданого їм службового становища.

08 січня 2024 року ОСОБА_4 затримано у порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України. Під час затримання у ОСОБА_4 в ході особистого обшуку було виявлено та вилученого мобільний телефон, банківські картки та грошові кошти.

Цього ж дня на підставі ухвали слідчого судді здійснено і обшук житла за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено документи згідно переліку та ноутбук, на якому містяться медичні документи різних осіб.

Враховуючи, що вказане майно є знаряддям злочину і може зберігати сліди вчиненого злочину, містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального правопорушення, є об`єктом кримінально протиправних дій, тобто містять ознаки речового доказу, слідчий звернувся з вказаним клопотання про накладення арешту.

Перевіривши надані матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню слідчому, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Частиною першою статті 171 КПК України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а також цивільного позивача з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.

Відповідно до частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Як убачається з поданого клопотання воно не в повній мірі відповідає вимогам статті 171 КПК України.

Згідно пункту 6 листа ВСС України від 05 квітня 2013 року № 223-559/0/4-13 у межах одного кримінального провадження клопотання про застосування заходів забезпечення вноситься щодо кожної особи окремо.

Як вбачається з поданого слідчим клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, 08 січня 2024 року органом досудового розслідування проведено дві незалежних один від одної слідчі дії обшук особи затриманої в порядку статті 208 КПК України, яка у цьому випадку і є підставою для проведення такого обшуку, та обшук житла та іншого володіння особи, проведення якого регламентовано статтею 234 КПК України під час яких було виявлено та вилучено речі та документи.

Вказані обставини підтверджуються відомостями що зазначені у протоколі огляду від 08 січня 2024 року та протоколі обшуку від цього ж числа.

Змістом статті 168 КПК України визначено різний правовий режим та порядок тимчасового вилученого майна, що кореспондується з положеннями статей 208, 234 КПК України в частині підстав для проведення обшуку, під час якого можливе вилучення такого майна, що також підтверджує різний правовий статус вилученого майна.

Так у випадку вилучення майна у затриманої на підставі статті 208 КПК особи, таке майно набуває статусу тимчасово вилученого майна та за правилами статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про його повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

У випадку ж вилучення майна під час проведення обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Указане також вказує на різний правовий статус майна, що було вилучено слідчим 08 січня 2024 року.

У свою чергу слідчий ОСОБА_2 09 січня 2024 року звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучено на різних правових підставах та за різними адресами під час проведення двох незалежних один від одної слідчих дій, що в цьому випадку суперечить положенням статті 2 КПК України, щодо застосування належної правової процедури до кожного учасника кримінального провадження.

Частиною третьою статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Оскільки слідчим не дотримано вимог статті 170, 171 КПК України, в результаті чого слідчий суддя позбавлений можливості постановити обґрунтоване рішення, таке клопотання підлягає поверненню ініціатору клопотання із встановленням строку в сімдесят дві години для усунення недоліків цього клопотання з тих підстав, що клопотання про арешт майна має подаватися відносно одного підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, та відносно проведеної окремої слідчої дії, а не щодо декількох таких дій, у яких відмінні правові підстави для їх проведення та наслідки за результатами їх проведення.

Окрім іншого, слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтовуючи подане клопотання слідчий вказує на те, що вилучене майно має ознаки речового доказу у цьому кримінальному провадженню, однак відповідний процесуальний документ постанова про визнання речовими доказами, що підтверджує такі доводи, до клопотання не долучено, що також перешкоджає слідчому судді з`ясувати обставини, що підлягають встановленню при розгляді цього клопотання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-172, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 , внесене у кримінальному провадженні №0000729 від 26 грудня 2023 року про арешт тимчасово вилученого майна повернути слідчому, визначивши йому строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5