1Справа № 335/4210/22 1-кс/335/2453/2023
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2023 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
18.09.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_4 із клопотанням про накладення арешту на майно.
Також, встановлено, що службові особи ТОВ «ТАТІС» діючи умисно, зловживаючи повноваженнями, з метою одержання неправомірної вигоди (отримання прибутку від господарської діяльності), всупереч інтересам юридичної особи приватного права ТОВ «ТАТІС», завдали шкоди державним інтересам у вигляді збитків, заподіяних в результаті діяльності без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря в розмірі 1846922,26 грн., що спричинило тяжкі наслідки.
Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Спеціалізованої екологічної прокуратури Запорізької обласної прокуратури.
Статтею 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище.
За приписами ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та п. 3 Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 року № 302 викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.
У ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «ТАТІС» починаючи з 05.03.2019 року та 09.01.2020 року здійснювало викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, що є порушенням ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Вказане порушення зафіксовано в акті перевірки Державної екологічної інспекції у Запорізькій області від 17.05.2019 року № 125/198/04.
За даними звітів ТОВ «ТАТІС» про викиди забруднюючих речовин і парникових газів в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів за формою № 2-ТП (повітря) (річна), загальна кількість викидів забруднюючих речовин товариства за 2019 рік склала 41,915 тонн на рік, крім того, діоксид вуглецю 174,526 тонн. При цьому, основними забруднюючими речовинами є метан 35,890 тонн, речовини у вигляді суспендованих твердих частинок 5,193 тонн, аміак - 0,462 тонн, діоксид та інші сполуки сірки 0,141 тонн, деякі з яких відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 року № 1598 «Про затвердження перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню» відносяться до найбільш поширених забруднюючих речовин.
За 2020 рік ТОВ «ТАТІС» здійснено викидів забруднюючих речовин від стаціонарних джерел усього в обсязі 42,180 тонн та діоксид вуглецю - 174,526 тонн.
Слідчий вказує, що згідно зі ст.ст. 33,34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» особи, винні, зокрема, у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом. Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.
Згідно з розрахунком Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області), сума заподіяних ТОВ «ТАТІС» державі збитків в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря склала 1 846 922,26 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Стаття 50 Конституції України наголошує, що кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Зазначене право також кореспондується зі ст.ст. 9, 10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Атмосферне повітря це життєво важливий компонент навколишнього природного середовища, який являє собою природну суміш газів, що знаходиться за межами жилих, виробничих та інших приміщень (ст. 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»).
Охорона атмосферного повітря це система заходів, пов`язаних із збереженням, поліпшенням та відновленням стану атмосферного повітря, запобіганням та зниженням рівня його забруднення та впливу на нього хімічних сполук, фізичних та біологічних факторів.
Повітря є природним ресурсом, який забезпечує життєдіяльність не тільки живих організмів, а й умови стану всіх природних ресурсів і життєдіяльність взагалі.
Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоди природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Стаття 13 Конституції України та ст. 319 Цивільного кодексу України передбачає, що власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Частиною 2 ст. 293 Цивільного кодексу України визначено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що приводить до нищення, псування, забруднення довкілля є незаконною.
Відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб тощо.
Статтею 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей.
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» на суб`єкта господарювання, що здійснює викиди забруднюючих речових в атмосферне повітря, покладено обов`язок здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин, тощо; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік тощо.
Статтею 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено, що для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоровя людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
За приписами ст.ст. 33,34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» особи, винні, зокрема, у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом. Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.
Згідно з п. п. 2, 3 Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 року № 302, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.
Таким чином, здійснення викидів забруднюючих речових в атмосферне повітря допускається виключно після отримання відповідного дозволу. І лише після отримання дозволу у суб`єкта господарювання виникає право на забруднення атмосферного повітря внаслідок використання стаціонарних джерел забруднення.
Підприємства, організації та установи в процесі їх господарської та іншої діяльності, якщо вона справляє шкідливий вплив на стан атмосферного повітря, зобов`язані здійснювати контроль у галузі охорони атмосферного повітря (ст.ст. 27, 28 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»).
Відповідно до положень ст.ст. 66, 68 Конституції України, ст.ст. 49, 153 ГК України та ст.ст. 41, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Частина 1 ст. 241 КК України передбачає відповідальність за забруднення або іншу зміну природних властивостей атмосферного повітря для життя, здоров`я людей або для довкілля речовинами, відходами або іншими матеріалами промислового чи іншого виробництва внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це cтворило небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля.
Забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища (ст. 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»).
Отже, небезпека для здоров`я це загроза захворювання людей у результаті забруднення шкідливими речовинами.
Небезпека для довкілля - загроза заподіяння шкоди рослинному чи тваринному світу внаслідок забруднення або іншої зміни природних властивостей атмосферного повітря.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 наказом № 5 від 14.04.2017 року призначений на посаду директора товариства з обмеженою відповідальністю «ТАТІС» (далі Товариство) (код ЄДРПОУ 31575227), розташованого за адресою: Запорізька область, Пологівський (колишній - Оріхівський) район, с. Мирне, вул. Василівська, 21.
Відповідно до положень статті 18 Статуту ТОВ «ТАТІС», затвердженого протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ТАТІС» від 21.08.2012 року № 21/08/12:
-виконавчим органом Товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є Директор Товариства. В своїй діяльності Директор керується діючим законодавством України, цим Статутом, рішеннями Зборів Учасників, умовами укладеного з ним контракту (п. 1 ст. 18 Статуту);
-Директор Товариства є вищою посадовою особою Товариства. Він вправі в рамках, встановлених цим Статутом, без довіреності здійснювати дії від імені Товариства, уповноважений керувати поточними справами Товариства, представляти Товариство в його відносинах з іншими юридичними особами, вести переговори та укладати угоди від імені Товариства (п. 3 ст. 18 Статуту);
-Директор Товариства розпоряджається майном Товариства в межах, встановлених Статутом та Зборами Учасників (п. 4.3 ст. 18 Статуту);
-Директор несе особисту відповідальність за всю господарсько-економічну діяльність товариства, виробництво, зберігання та збут продукції (п. 7 Статуту);
-Директор зобов`язаний здійснювати загальне керівництво поточною діяльністю Товариства (п. 8.1 Статуту).
Аналогічні повноваження директора Товариства також передбачені у п.п. 1, 5, 6.3, 9, 10.1 ст. 24 Статуту Товариства, затвердженого протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ТАТІС» від 24.06.2019 № 6 та п.п. 1, 5, 6.3, 9, 10.1 ст. 24 Статуту Товариства, затвердженого протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ТАТІС» від 11.07.2019 року № 7.
Тобто, на керівника (директора) Товариства покладено обов`язок у дотриманні при здійсненні господарської діяльності вимог природоохоронного законодавства, своєчасного отримання дозвільних документів на викиди забруднюючих речовин та не допущення забруднення шкідливими речовинами повітря.
У період часу з 10.05.2019 року по 17.05.2019 року Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області (далі Інспекція) проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання ТОВ «ТАТІС» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Вказаний захід проведено на підставі наказу начальника Інспекції від 06.05.2019 року № 198 та направлення від 06.05.2019 року № 170.
Установлено, що ТОВ «ТАТІС» здійснює господарську діяльність з розведення свійської птиці, яка пов`язана з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами товариства.
За результатами вищевказаної перевірки, органом контролю встановлено та зафіксовано в акті від 17.05.2019 року № 125/198/04, з яким особисто ознайомлено ОСОБА_5 , порушення ТОВ «ТАТІС» вимог природоохоронного законодавства під час здійснення господарської діяльності за адресою: Запорізька область, Пологівський (колишній Оріхівській) район, с. Мирне, вул. Василівська, 21.
У подальшому з 05.03.2019 року Товариство у порушення вимог ст.ст. 10, 11 Закону України «Про атмосферне повітря» без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади здійснювало викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від технологічного обладнання та об`єктів пов`язаних з утворенням забруднюючих речовин: генератору холодного туману, теплогенератору ТГ-2,5; аспірації приміщення ГРП; пташника № № 1-8; зварювального посту; продув очних свічок (3 од.); склад яєць; сховища посліду; дизельного генератору АD490; кормоцеху; розтинальні; розтинальні модульної; дисбар`єру мийки тощо.
У ході проведення перевірки спеціалістами відділу інструментально-лабораторного контролю Інспекції, в присутності директора ТОВ «ТАТІС» ОСОБА_5 , було здійснено відбір проб з організованих викидів стаціонарних джерел, а саме: аміаку та сірководню з джерела викиду № 23, встановленого у пташнику № 6 вихлопного патрубку дахового вентилятору.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку найбільш поширених та небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню» від 29.11.2001 року № 1598 (далі Постанова № 1598) найбільш поширеними забруднюючими речовинами є: оксиди азоту, бенз(а)пірен, діоксид та інші сполуки сірки, оксид вуглецю, озон, речовини у вигляді суспендованих твердих частинок (мікрочастинки та волокна), свинець та його сполуки, формальдегід.
Також вказаною постановою уряду затверджено перелік небезпечних забруднюючих речовин: метали та їх сполуки, органічні аміни, легкі органічні сполуки, стійкі органічні сполуки, хлор, бром та їх сполуки, фтор та його сполуки, ціаніди, фреони, арсен та його сполуки.
Результати відбору проб організованих викидів стаціонарних джерел відображені Інспекцією в акті відбору проб організованих викидів стаціонарних джерел від 10.05.2019 року № 3-19 з додатками № № 1, 2, з яким ОСОБА_5 ознайомлено під підпис, та у протоколі вимірювань вмісту забруднюючих речовин від 13.05.2019 року № 03-19.
Отже, викид забруднюючої речовини аміаку зі стаціонарного джерела № 23 підтверджує фактичну роботу джерела викиду в період відсутності у ТОВ «ТАТІС» відповідного дозволу.
Слідчий наголошує, що аміак - це речовина, що не є компонентом повітря та входить до переліку найбільш поширених та небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню, затвердженого Постановою № 1598.
Окрім того, за даними звітів ТОВ «ТАТІС» про викиди забруднюючих речовин і парникових газів в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів за формою № 2-ТП (повітря) (річна), загальна кількість викидів забруднюючих речовин товариства за 2019 рік склала 41,915 тонн на рік, крім того, діоксид вуглецю 174,526 тонн. При цьому, основними забруднюючими речовинами є метан 35,890 тонн, речовини у вигляді суспендованих твердих частинок 5,193 тонн, аміак - 0,462 тонн, діоксид та інші сполуки сірки 0,141 тонн.
За 2020 рік ТОВ «ТАТІС» здійснено викидів забруднюючих речовин від стаціонарних джерел усього в обсязі 42,180 тонн та діоксид вуглецю - 174,526 тонн.
Дані речовини також не є компонентами повітря та входять до переліку найбільш поширених та небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню відповідно до Постанови № 1598.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.04.2007 року № 184 затверджено методичні рекомендації «Оцінка ризику для здоров`я населення від забруднення атмосферного повітря».
Так, у вищевказаних методичних рекомендаціях (додаток до п. 4.3.1) визначені значення референтних доз/концентрацій хімічних речовин, а також критичних органів та систем, на які вони впливають.
Зокрема, речовини аміак, хлор, диметиламін впливають на органи дихання, фенол, оксид вуглецю серцево-судинну систему, центральну нервову систему тощо.
За висновком фахівців-науковців Запорізького національного університету (лист від 04.01.2023 року № 01/01-18/04), залучених відповідно до положень ст. 71 КПК України як спеціалістів, здійснені ТОВ «ТАТІС» викиди забруднюючих речовин в повітря від стаціонарних джерел створюють негативні наслідки для здоров`я населення та довкілля.
Зокрема, при вдиханні парів фенолу або проковтуванні уражаються слизові оболонки травного тракту, верхніх дихальних шляхів, очей. При попаданні на шкіру утворюється опік.
Хімічна речовина аміак сприяє виникненню захворювання органів дихання.
Окрім того, аміак сприяє екологічно небезпечним процесам підкислення ґрунту та евтрофікації водойм; фенол гальмує ростові процеси рослин, токсичний для тварин. Мінімальний період відновлення після дії фенолу становить мінімум 30 років, за умови повної ліквідації джерела забруднення.
Таким чином, у порушення вимог ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» ТОВ «ТАТІС» в період з 05.03.2019 року по 09.01.2020 року здійснювало господарську діяльність пов`язану з викидами забруднюючих речовин в повітря за відсутністю відповідного дозволу.
Вказаний факт підтверджується довідкою ТОВ «ТАТІС» від 03.03.2020 року № 34 про фактичні години роботи джерел утворення викидів за період з 05.03.2019 року по 09.01.2020 року (з моменту вчинення порушення до моменту його усунення отримання дозвільного документу на викиди).
Види та обсяги небезпечних забруднюючих речовин (залізо, манган, хлор, деметиламін, ртуть), які присутні у викидах від стаціонарних джерел ТОВ «ТАТІС» також містяться у звіті по інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, який затверджено, підписано директором Товариства ОСОБА_5 та скріплено печаткою.
Згідно зі ст.ст. 33,34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» особи, винні, зокрема, у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом. Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.
Відповідно до положень п. 2.1 Методики до наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря віднесено, зокрема, викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди таких речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.
Факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, документальної перевірки суб`єктів господарювання та розрахунковими методами (пункт 2.2. Методики).
Державною екологічною інспекцією Південного округу (Запорізька та Херсонська області) (колишня Державна екологічна інспекція у Запорізькій області) відповідно до положень Методики та на підставі документів ТОВ «ТАТІС» (Звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, довідки про фактичні часи роботи стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 03.03.2020 року № 34) проведено розрахунок збитків, спричинених внаслідок здійснення у період з 05.03.2019 по 09.01.2020 господарської діяльності, пов`язаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозвільного документу.
Відповідно до довідки ТОВ «ТАТІС» від 03.03.2020 року № 34, наданої останнім на запит Державної екологічної інспекції у Запорізькій області від 19.02.2020 року № 645/05, у період з 05.03.2019 року по 09.01.2020 року на товаристві здійснювало роботу 215 стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в повітря.
Основними полютантами, які надходили в атмосферу при здійсненні ТОВ «ТАТІС» упродовж 2019-2020 років діяльності є діоксид вуглицю, метан, аміак, речовини у вигляді суспендованих твердих частинок тощо.
Згідно із вищезазначеним розрахунком збитків внаслідок здійснення наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря ТОВ «ТАТІС» заподіяно державі збитків в сумі 1846922,26 грн.
Відповідно до висновку експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про результати проведення судової інженерно-екологічної експертизи від 07.04.2023 року № СЕ-19/108-23/4145-ЕЛ, розрахунок розміру збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період з 05.03.2019 року по 09.01.2020 року проведений Державною екологічною інспекцією Південного округу (Запорізька та Херсонська області), підтверджено у сумі 1846997,31 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 , відповідальний за дотримання і виконання природоохоронного законодавства України ТОВ «ТАТІС», діючи умисно, у порушення вимог ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» здійснював господарську діяльність Товариства з розведення свійської птиці, яка пов`язана з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел товариства за адресою Запорізька область, Пологівський район, с. Мирне, вул. Василівська, 21, без дозволу на викиди таких речовин, внаслідок чого атмосферне повітря було насичено не характерними для нього шкідливими хімічними агентами, що створило небезпеку для довкілля та здоров`я людей.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 241 КК України, яке кваліфікується як забруднення або інша зміна природних властивостей атмосферного повітря для життя, здоров`я людей або для довкілля речовинами, відходами або іншими матеріалами промислового чи іншого виробництва внаслідок порушення спеціальних правил, створивши небезпеку для здоров`я людей та для довкілля.
Крім того, досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 наказом № 5 від 14.04.2017 року призначений на посаду директора товариства з обмеженою відповідальністю «ТАТІС» (код ЄДРПОУ 31575227), розташованого за адресою: Запорізька область, Пологівський (колишній - Оріхівський) район, с. Мирне, вул. Василівська, 21.
Відповідно до положень статті 18 Статуту ТОВ «ТАТІС», затвердженого протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ТАТІС» від 21.08.2012 року № 21/08/12:
-виконавчим органом Товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є Директор Товариства. В своїй діяльності Директор керується діючим законодавством України, цим Статутом, рішеннями Зборів Учасників, умовами укладеного з ним контракту (п. 1 ст. 18 Статуту);
-Директор Товариства є вищою посадовою особою Товариства. Він вправі в рамках, встановлених цим Статутом, без довіреності здійснювати дії від імені Товариства, уповноважений керувати поточними справами Товариства, представляти Товариство в його відносинах з іншими юридичними особами, вести переговори та укладати угоди від імені Товариства (п. 3 ст. 18 Статуту);
-Директор Товариства розпоряджається майном Товариства в межах, встановлених Статутом та Зборами Учасників (п. 4.3 ст. 18 Статуту);
-Директор несе особисту відповідальність за всю господарсько-економічну діяльність товариства, виробництво, зберігання та збут продукції (п. 7 Статуту);
-Директор зобов`язаний здійснювати загальне керівництво поточною діяльністю Товариства (п. 8.1 Статуту).
Аналогічні повноваження директора Товариства також передбачені у п.п. 1,5, 6.3, 9, 10.1 ст. 24 Статуту Товариства, затвердженого протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ТАТІС» від 24.06.2019 року № 6 та п.п. 1, 5, 6.3, 9, 10.1 ст. 24 Статуту Товариства, затвердженого протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ТАТІС» від 11.07.2019 року № 7.
Отже, ураховуючи вищезазначене, на керівника (директора) Товариства покладено обов`язок у дотриманні при здійсненні господарської діяльності вимог природоохоронного законодавства, своєчасного отримання дозвільних документів на викиди забруднюючих речовин та не допущення забруднення шкідливими речовинами повітря.
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» на суб`єкта господарювання, що здійснює викиди забруднюючих речових в атмосферне повітря, покладено обов`язок здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин, тощо; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік тощо.
Статтею 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено, що для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу.
Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну (п. п. 2, 3 Порядку проведення та оплати робіт, повязаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 року № 302).
Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області у період з 10.05.2019 року по 17.05.2019 року проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання ТОВ «ТАТІС» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Вказаний захід проведено на підставі наказу начальника Інспекції від 06.05.2019 року № 198 та направлення від 06.05.2019 року № 170.
У ході перевірки встановлено, що ТОВ «ТАТІС» починаючи з 05.03.2019 року та на час перевірки, за вищевказаною адресою здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, що є порушенням ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Зазначене порушення зафіксовано в акті перевірки № 125/198/04 від 17.05.2019 року та ознайомлено ОСОБА_5 під підпис.
За приписами ч. 7 ст. 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані ним збитки (ст. 66 Конституції України).
Проте, товариство за відсутності з 05.03.2019 року відповідного дозволу на викиди продовжувало працювати, про що свідчать наступні документи: звіти про виробництво продукції тваринництва та кількість сільськогосподарських тварин за січень-квітень 2019 року; звіти про викиди забруднюючих речовин і парникових газів в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів за формою № 2-ТП (повітря) (річна) за 2019 - 2020 роки.
Так, за даними звітів ТОВ «ТАТІС» про викиди забруднюючих речовин і парникових газів в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів за формою № 2-ТП (повітря) (річна), загальна кількість викидів забруднюючих речовин товариства за 2019 рік склала 41,915 тонн на рік, крім того, діоксид вуглецю 174,526 тонн. При цьому, основними забруднюючими речовинами є метан 35,890 тонн, речовини у вигляді суспендованих твердих частинок 5,193 тонн, аміак - 0,462 тонн, діоксид та інші сполуки сірки 0,141 тонн.
За 2020 рік ТОВ «ТАТІС» здійснено викидів забруднюючих речовин від стаціонарних джерел усього в обсязі 42,180 тонн та діоксид вуглецю - 174,526 тонн.
Таким чином, ОСОБА_5 , здійснюючи господарську діяльність, пов`язану з викидами забруднюючих речовин в повітря за відсутності дозвільного документу, віддав перевагу індивідуальному праву (інтересу) права на підприємницьку діяльність, протиставив суспільному інтересу, який виражається у дотриманні вимог екологічної безпеки, забезпеченні державою права на безпечне для життя і здоровя людини довкілля, гарантованого ст. 50 Основного Закону України що за загальним правилом має безумовний пріоритет.
Відповідно до умов вищевказаного договору ТОВ «Науково-технічний центр «Нова Хвиля» повинно було провести інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в повітря, скласти обґрунтовуючи документи для отримання дозволу на викиди, отримати дозвільний документ.
Установлено, що відповідно до положень ст. 18 Статуту ТОВ «ТАТІС», затвердженого протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ТАТІС» від 21.08.2012 року № 21/08/12, ст. 24 Статуту Товариства, затвердженого протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ТАТІС» від 24.06.2019 року № 6 та ст. 24 Статуту Товариства, затвердженого протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ТАТІС» від 11.07.2019 року № 7, директор Товариства несе особисту відповідальність за всю господарську-економічну діяльність Товариства, здійснює загальне керівництво його поточною діяльністю, розробкою і затвердження поточних планів діяльності Товариства і заходів, необхідних для їх виконання тощо.
Тобто, в силу ч. 3 ст. 18 КК України директор Товариства - ОСОБА_5 є службовою особою, яка наділена організаційно - розпорядчими та адміністративно - господарськими функціями.
Таким чином, директор ТОВ «ТАТІС» ОСОБА_5 , будучи службовою особою, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у Товариства передбаченого законодавством України дозвільного документу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, зловживаючи своїми службовими повноваженнями, тобто діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, використовуючи свої повноваження, всупереч інтересам юридичної особи, здійснював господарську діяльність Товариства з розведення свійської птиці, яка пов`язана з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел товариства за адресою Запорізька область, Пологівський район, с. Мирне, вул. Василівська, 21, без дозволу на викиди таких речовин.
Державною екологічною інспекцією Південного округу (Запорізька та Херсонська області) (колишня Державна екологічна інспекція у Запорізькій області) відповідно до положень Методики та на підставі документів ТОВ «ТАТІС» (Звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, довідки про фактичні часи роботи стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 03.03.2020 року № 34) проведено розрахунок збитків, спричинених внаслідок здійснення у період з 05.03.2019 року по 09.01.2020 року господарської діяльності, пов`язаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозвільного документу.
Відповідно до довідки ТОВ «ТАТІС» від 03.03.2020 року № 34, наданої останнім на запит Державної екологічної інспекції у Запорізькій області від 19.02.2020 оку № 645/05, у період з 05.03.2019 року по 09.01.2020 року на товаристві здійснювало роботу 215 стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в повітря.
Основними полютантами, які надходили в атмосферу при здійсненні ТОВ «ТАТІС» упродовж 2019-2020 років діяльності є діоксид вуглицю, метан, аміак, речовини у вигляді суспендованих твердих частинок тощо.
Згідно із розрахунком збитків вищевказаного органу контролю, ТОВ «ТАТІС» внаслідок здійснення наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря заподіяно державі збитків в сумі 1846922,26 грн.
Відповідно до висновку експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про результати проведення судової інженерно-екологічної експертизи від 07.04.2023 року № СЕ-19/108-23/4145-ЕЛ, розрахунок розміру збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря підтверджується у сумі 1846997,31 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, а саме директором ТОВ «ТАТІС», діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у порушення вимог ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», на території Товариства (Запорізька область, Пологівський район, с. Мирне, вул. Василівська, 21), використовуючи всупереч інтересам юридичної особи свої службові повноваження, організував та здійснив наднормативний викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме роботу стаціонарних джерел Товариства без дозволу на викиди, завдавши державі в особі Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) матеріальних збитків на загальну суму 1846997,31 грн., що спричинило тяжкі наслідки.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364-1 КК України, яке кваліфікується як, зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.
За даним фактом 11.08.2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 241, ч. 2 ст. 364-1 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
-Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення;
-Протоколами допитів свідків інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
-Висновком Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про результати проведення судової інженерно-екологічної експертизи від 07.04.2023 року № СЕ-19/108-23/4145-ЕЛ;
-іншими матеріалами кримінального провадження.
12.09.2023 року Державною екологічною інспекцією Південного округу (Запорізька та Херсонська області) (ідентифікаційний код юридичної особи 43877338), як цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні пред`явлено позов про відшкодування завданої шкоди.
Відповідно до вищевказаного позову цивільний позивач просить стягнути з ОСОБА_5 шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності в сумі 1846997,31 гривень на користь Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) (ідентифікаційний код юридичної особи 43877338).
Встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) має у приватній власності наступне:
- житловий будинок, загальною площею (кв.м) 53,7, житловою площею 23,2, розташований за адресою АДРЕСА_1 , оціночна вартість житлового будинку, згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 12.09.2023 року становить 225271,21 (грн.);
- квартира, загальною площею (кв.м) 50,3, житловою площею 32,7, розташований за адресою АДРЕСА_2 , оціночна вартість квартири, згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 14.09.2023 року становить 331867,54 (грн.).
Враховуючи наявність достатність доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 241, ч. 2 ст. 364-1 КК України, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий просив задовольнитиклопотання та винести ухвалу про накладення арешту на майно, а саме позбавлення права на відчуження та розпорядження майном підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- житловий будинок, загальною площею (кв.м) 53,7, житловою площею 23,2, розташований за адресою АДРЕСА_1 , оціночна вартість житлового будинку, згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 12.09.2023 року становить 225271,21 (грн.);
- квартира, загальною площею (кв.м) 50,3, житловою площею 32,7, розташований за адресою АДРЕСА_2 , оціночна вартість квартири, згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 14.09.2023 року становить 331867,54 (грн.).
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини. Просила долучити до матеріалів поданого клопотання, постанову заступника керівника Запорізької обласної прокуратури про продовження строку досудового розслідування від 09.10.2023 року у вищевказаному кримінальному провадженні та інформацію з Державного реєстру речових прав станом на 11.10.2023 року щодо майна ОСОБА_5 .
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 , проти клопотання заперечував, просив у задоволенні клопотання про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на клопотання.
В своїх заперечення вказує, що ні у письмовому повідомленні про підозру, ні у клопотаннях про застосування запобіжного заходу та про арешт майна ОСОБА_5 , ні у матеріалах кримінального провадження, не міститься жодних конкретних відомостей щодо того, яку саме небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля речовинами, відходами або іншими матеріалами промислового чи іншого виробництва внаслідок порушення спеціальних правил, яке створило небезпеку для життя, здоров`я чи для довкілля.
Навпаки, на думку адвоката, у матеріалах кримінального провадження, доданих до клопотання та, відповідно, відкритих стороні захисту, наявний висновок фахівців-науковців Запорізького національного університету щодо впливу на довкілля викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел промислового майданчика ТОВ «ТАТІС», зроблений 04.01.2023 року на запит Спеціалізованої екологічної прокуратури Запорізької обласної прокуратури № 17-1511-22 від 03.01.2023 року у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до вказаного висновку фахівців-науковців Запорізького національного університету відсутній ризик виникнення шкідливих ефектів по всім забруднюючим речовинам. Результати розрахунків індексів небезпеки знаходиться на низькому рівні за впливом на органи дихання, серцево-судинну систему, додаткову смертність, вроджені дефекти розвитку та кровоносну систему, тобто ризик виникнення шкідливих ефектів є нехтувано малим.
При цьому адвокат звертає увагу суду на те, що відповідно до зазначеного висновку, мова йде про відсутність навіть не небезпеки для життя, здоров`я людей чи для довкілля, що є обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ст. 241 КК України, а про відсутність навіть ризику виникнення шкідливих ефектів.
Отже, за відсутності наслідків діяння ОСОБА_5 у вигляді створення небезпеки для життя, здоров`я чи для довкілля, що є обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України, у діянні останнього відсутній склад вказаного злочину, а дії ОСОБА_5 у цій частині необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 78 КУпАП, за ознаками: викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, інші порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря або перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування, споруд і об`єктів.
Щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, який також інкримінується ОСОБА_5 органом досудового розслідування достеменно встановлено, що ОСОБА_5 , будучи директором ТОВ «ТАТІС», не маючи умислу на зловживання своїми повноваженнями всупереч інтересам очолюваного ним Товариства, тобто юридичної особи приватного права, завчасно вжив усі необхідні та можливі заходи, спрямовані на своєчасне отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, проте цей фак залишився поза увагою органу досудового розслідування та прокурора, а копії відповідних документів не долучено ними до клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Не очікуючи строку закінчення дії зазначеного дозволу, ТОВ «ТАТІС» в особі директора ОСОБА_5 вжило необхідних заходів, спрямованих на отримання нового дозволу на викиди в атмосферу, а саме 07.02.2019 року Товариством укладено договір № 370/ЗП на створення (передачу) науково-технічної продукції з ТОВ «Науково-технічний центр «Нова Хвиля» (Виконавець), відповідно до якого Виконавець повинен провести інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферу для ТОВ «ТАТІС», скласти обґрунтовуючи документи для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферу для ТОВ «ТАТІС» та отримати для Товариства дозвіл на викиди в атмосферу.
Отже, директор ТОВ «ТАТІС» ОСОБА_5 вжив усіх необхідних та можливих заходів, спрямованих на своєчасне продовження строку дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферу, проте Товариство вчасно його не отримало по причинам, які не залежали від волі та дій його керівництва.
Разом з цим, директором ТОВ «ТАТІС» з метою уникнення порушень чинного законодавства щодо викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без діючого відповідного дозволу, розглядалась можливість зупинки виробничого процесу шляхом забою та переробки птиці, проте, з урахуванням наявного в той час у ТОВ «ТАТІС» поголів`я, жодне підприємство України не могло забезпечити швидкі забій птиці та переробку продукції, а отже зупинка виробництва на ТОВ «ТАТІС» була неможливою, а відтак Товариство вимушено було продовжити виробничу діяльність та, відповідно, викиди в атмосферне повітря навіть за умови відсутності чинного дозволу на викиди.
Тому сторона захисту зазначає, що у директора ТОВ «ТАТІС» ОСОБА_5 не було умислу на зловживання своїми повноваженнями всупереч інтересам очолюваного ним Товариства, відсутні корисний мотив та спеціальна мета у вигляді одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а відтак відсутня суб`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ст. 364-1 КК України, отже й склад вказаного злочину.
А ні ТОВ «ТАТІС», а ні його службові особи не можуть бути притягнуті до юридичної відповідальності за тимчасове здійснення господарської діяльності, пов`язаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, у зв`язку з тим, що дане порушення мало місце внаслідок невиконання дозвільним органом свого юридичного обов`язку щодо видачи в установлений Законом строк документу дозвільного характеру або відмови у його видачі.
Крім того, на думку захисника цивільний позов, який заявлено лише 12.09.2023 року, заявлено поза межами строку позовної давності та ще й неуповноваженою особою, підлягає залишенню без розгляду.
Окрім того, рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.07.2023 року у справі № 908/62/23 задоволено позов заступника керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державно екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) до ТОВ «ТАТІС» про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок порушення природоохоронного законодавства в сумі 1846922,26 грн. та 17.08.2023 року Господарським судом Запорізької області у справі № 908/62/23 видано наказ про примусове виконання судового рішення, яке в теперішній час перебуває на виконанні. Тобто, шкоду начебто завдану державі діями службових осіб ТОВ «ТАТІС» зокрема директором ОСОБА_5 , у сумі 1846922,26 грн. вже стягнуто на користь держави й рішення суду набрало чинності та перебуває на примусовому виконанні, водночас у кримінальному провадженні знов заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди у сумі 1846997,31 грн., заподіяної державі, внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, але вже не прокурором, а Державною екологічною інспекцією Південного округу (Запорізька та Херсонська області).
Тобто одну й ту саму шкоду, начебто завдану державі та Яку вже стягнуто на користь держави за рішенням суду, орган досудового розслідування за погодженням з прокурором, вдруге намагається стягнути у рамках даного кримінального провадження.
Враховуючи наведене захисник просив відмовити у задоволенні клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши сторони, дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, вважає, що клопотання слідчого слід задовольнити частково.
За даним фактом 11.08.2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 241, ч. 2 ст. 364-1 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
-Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення;
-Протоколами допитів свідків інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
-Висновком Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про результати проведення судової інженерно-екологічної експертизи від 07.04.2023 року № СЕ-19/108-23/4145-ЕЛ;
-іншими матеріалами кримінального провадження.
12.09.2023 року Державною екологічною інспекцією Південного округу (Запорізька та Херсонська області) (ідентифікаційний код юридичної особи 43877338), як цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні пред`явлено позов про відшкодування завданої шкоди.
Відповідно до вищевказаного позову цивільний позивач просить стягнути з ОСОБА_5 шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності в сумі 1846997,31 гривень на користь Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) (ідентифікаційний код юридичної особи 43877338).
Позов долучено до матеріалів провадження.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 350050426, ОСОБА_5 належить на праві приватної власності квартира, загальною площею 50.3 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедуро гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була 6 піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Вирішуючи питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Звертаючись до суду з наведеним клопотанням слідчий мотивував необхідність накладення арешту подальшим відшкодуванням понесених збитків підозрюваним з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Заперечення адвоката зводяться здебільшого до заперечень щодо цивільного позову, заявленого в рамках кримінального провадження, якому суд на даному етапі не може давати оцінку, тому такі запереченні не приймаються до уваги.
Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 350050426 ОСОБА_5 на праві власності належитьоб`єкт нерухомості - житловий будинок, загальною площею (кв.м) 53,7, житловою площею 23,2, розташований за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 344414916 ОСОБА_5 на праві власності належитьквартира, загальною площею 50.3 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Проте, підозрюваний заперечує щодо наявності у нього вказаного майна, зокрема квартири.
Враховуючи те, що інформація щодо квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 отримана органом досудового розслідування шляхом часткового співпадання, що викликає сумніви у її достовірності з приводу його належності саме підозрюваному ОСОБА_5 , тому вона підлягає уточненню.
Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що втручання в право на мирне володіння майном повинне здійснюватися з дотриманням справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом ужиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності (рішення у справі «Прессос компанія Нав`єра А.О.» та інші проти Бельгії»).
Таким чином, даючи оцінку відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідкам арешту майна для його власника, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України, заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Таким чином, судом встановлено, що існують підстави, визначені у п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого про арешт майна, але частково, а саме: земельних ділянок та житлового будинку, які зареєстровані за ОСОБА_5 . Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_5 що зазначене у клопотанні, адже прокурором в порушення п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України під час розгляду клопотання не надано документів, які підтверджують право власності підозрюваного на вказане майно.
Отже враховуючи те, що у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, а також те, що не застосування арешту може призвести до приховування чи відчуження майна, щодо якого ставиться питання про накладення арешту, беручи до уваги розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, виходячи із розумності та співмірності обмеження права власності в результаті накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання про арешт майна обґрунтоване та підлягає частковому задоволенню. Слід накласти арешт заборонивши відчуження та розпорядження будь-яким способом земельних ділянок та житлового будинку, оскільки накладення арешту на вказане майно буде розумним та співрозмірним заходом, який зможе забезпечити належним чином відшкодування шкоди у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Накласти арешт на майно, шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження майном підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
У задоволенні клопотання в іншій його частині - відмовити.
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали суду доручити старшому слідчому СУ ГУНП в Запорізькій області майору поліції ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 13.10.2023 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1