Провадження № 1-кс/638/2863/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в об`єднаному кримінальну провадженні №0000 від 12 лютого 2016 року, № 0001138 від 09 березня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту нерухомого майна, в якому повідомила, що є власником майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , крім того, просила закрити кримінальне провадження, в межах якого накладено арешт. Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року на вказану вище квартиру накладено арешт. Заявниця зазначає, що наявність оспорюваного арешту порушує її права, що стало підставою для звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням.

Матеріали клопотання містять відповідь на звернення заявниці про доступ до публічної інформації, за підписом першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова, в якому вказано, що у провадженні СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебуває об`єднане кримінальне провадження за № 0000142 від 12.02.2016 року, за фактом заволодіння майном ОСОБА_4 шахрайським шляхом, а саме квартирою АДРЕСА_1 . Правова кваліфікація за вказаним кримінальним провадженням визначена за ч. 3 ст. 190 КК України. З 17.09.2019 року проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження доручено слідчому СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 . Згідно зі ст. 36 КПК України, нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснює група прокурорів у складі старшого групи прокурорів ОСОБА_6 (від 22.09.2021 року) та прокурора ОСОБА_7 . Під час проведення досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.03.2016 року, та з урахуванням клопотання потерпілого ОСОБА_4 , на житлові приміщення квартири АДРЕСА_1 накладено арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки нерухоме майно - квартира, відповідає критеріям, визначених у ст. 98 КПК України, в тому числі щодо набуття кримінально протиправним шляхом.

13 грудня 2023 року заявниця через канцелярію суду подала клопотання про застосування строків позовної давності, у порядку ст. 267 ЦПК України.

ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримада своє клопотання, просила задовольнити, скасувати арешт з нерухомого майна та закрити об`єднане кримінальне провадження, в межах якого накладено арешт.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

У провадженні СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебуває об`єднане відповідно до постанови прокурора про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень та визначення підслідності від 12 квітня 2016 року, кримінальне провадження за № 0000142 від 12.02.2016 року, №0001138 від 09 березня 2016 року, за фактом заволодіння майном ОСОБА_4 шахрайським шляхом, а саме квартирою АДРЕСА_1 . Правова кваліфікація за вказаним кримінальним провадження визначена за ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт. ОСОБА_3 вважає, що арешт на зазначену вище квартиру порушує її права як власника майна.

З матеріалів об`єднаного кримінального провадження, а також з відповіді першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова суд вбачає, що досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000142 від 12 лютого 2016 року, №0001138 від 09 березня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, на теперішній час триває, заявниця має процесуальний статус свідка.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Із змісту вищезазначеної норми вбачається, що арешт може бути накладено не лише на майно підозрюваного чи обвинуваченого, якщо він накладається з метою збереження речових доказів.

Досудове розслідування вказаного об`єднаного кримінального провадження триває, і ризики знищення майна, втрати, сховання до закінчення кримінального провадження продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження є співмірними інтереси досудового розслідування, які виправдовують вжиті ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.03.2016 року заходи забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на нерухоме майно.

Відтак, за встановлених слідчим суддею обставин внесене клопотання про скасування накладеного арешту задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги заявниці про закриття кримінального провадження на підставі порушення строків досудового розслідування, слідчий суддя зазначає, що з урахуванням положень п. 4 §2 Прикінцевих положень Розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, строки досудового розслідування, встановлені абзацом 2 ч. 1. ст. 219 (в редакції від 03.10.2017 року), застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто після 15.03.2018 року. Оскільки відомості про зазначене заявницею у клопотанні кримінальне провадження внесені до ЄРДР 12.02.2016 року строки досудового розслідування, визначені ст. 219 КПК України (у діючий редакції), у даному випадку не застосовуються.

Також, слідчий суддя повідомляє заявнику, що клопотання, подане останньою через канцелярію суду від 13 грудня 2023 року не підлягає розгляду у порядку кримінальної предметної юрисдикції в межах розгляду клопотання про скасування арешту нерухомого майна, накладеного на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в об`єднаному кримінальну провадженні №0000 від 12 лютого 2016 року, №0001138 від 09 березня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 18 грудня 2023 року.

Слідчий суддя