Справа № 357/2124/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002175 від 24.12.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оріхівка Лубенського району Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, командира відділення взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Перебуваючи в м. Біла Церква Київської області, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_3 , виник умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме посвідчення водія на власне ім`я з наданням права керування транспортними засобами категорії «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення на право керування транспортними засобами, ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Біла Церква Київської області, відшукав через своїх знайомих невстановлену досудовим розслідуванням особу, яка обіцяла посприяти йому у виготовленні завідомо підроблене посвідчення водія.

З метою досягнення обумовленої домовленості, ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Біла Церква (більш конкретного місця під час досудового розслідування не встановлено), надав у невстановлений досудовим розслідуванням час невстановленій досудовим розслідуванням особі свої фотознімки та анкетні дані, які останньою було використано під час виготовлення, в порушення постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2020 № 844, завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 06.11.2021, чим вчинив пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, передала ОСОБА_3 підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 06.11.2021 на ім`я ОСОБА_3 з наданням права керування транспортними засобами категорії «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С», з метою подальшого використання підробленого документа для його особистих потреб.

Крім цього, 24.12.2023, приблизно о 08 год 35 хв, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «AUDI» модель «A4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався у м. Біла Церква Київської області по проспекту Незалежності, де поблизу будинку № 57 був зупинений екіпажем патрульної поліції у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху.

На вимогу працівників патрульної поліції БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП, згідно зі ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію» пред`явити для перевірки документи, що посвідчують особу, ОСОБА_3 , маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на використання раніше підробленого документу, усвідомлюючи свої протиправні дії, достовірно знаючи, що посвідчення водія є підробленим, вважаючи, що працівники правоохоронних органів не запідозрять його у використанні підробленого документу, надав підроблене посвідчення водія на власне ім`я серії НОМЕР_2 від 06.11.2021, бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, яке він попередньо отримав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, тобто вчинив використання завідомо підробленого документа.

Здійснюючи пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою та використовуючи завідомо підроблений документ ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 01.02.2024 року з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою його використання іншою особою та використанні завідомо підробленого документу, погоджується із встановленими органом дізнання обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом дізнання обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом дізнання встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 2,7 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме здійснив пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою та використав завідомо підроблений документ.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно із якими особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових правопорушень, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Європейський Суд вказує, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».

При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, є військовослужбовцем військової служби за контрактом

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи вказані обставини справи, дані про особу обвинуваченого, суспільну небезпеку вчинених проступків, суд дійшов висновку, що виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень, можливе без ізоляції від суспільства.

Суд зазначає, що наряду з іншими видами покарань, вказаною нормою закону передбачено також штраф, який в даному конкретному випадку, на думку суду, до обвинуваченого ОСОБА_3 може бути застосований. При цьому враховується позиція обвинуваченого, який у своїй заяві зазначає, що просить призначити покарання у виді штрафу, оскільки він працює та може виконати таке покарання.

На думку суду, призначене покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкціями статей обвинувачення буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів, воно буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчинених правопорушень і особою винного та не буде становити особистий надмірний тягар для особи.

Призначаючи ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів, передбачених, ч.5 ст. 27 ч. 1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України, суд приходить до висновку про необхідність застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна ) грн. 84 коп.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 302, 369-371, 373, 374, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання за:

- ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.;

- ч. 4 ст. 358 КК України - штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно визначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Процесуальні витрати слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна ) грн. 84 коп.

Речові докази:

- відеоматеріали з портативного відео реєстратора від ППП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП, який міститься на диску та який зберігається при матеріалах кримінального провадження, зберігати у матеріалах кримінального провадження;

- посвідчення водія з серійним номером серії НОМЕР_2 , яке видане 06.11.2021 Центром 8043 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження, зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_5