Справа № 449/63/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2024 м. Перемишляни

слідчий суддя Перемишлянського районного суду Львівської області - ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_2 погоджене з прокурором Перемишлянського відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області - ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 11 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області капітан поліції ОСОБА_2 звернулася з клопотанням до слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області, погодженим з прокурором Перемишлянського відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області - ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 11 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, в якому просять накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування і розпорядження наступним майном: чотири грошові купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень кожна, з серіями та номерами: АН1504594, 2021 року випуску; ЄВ1795172, 2021 року випуску; АЖ5347867, 2018 року випуску; ХЕ5703815, 2015 року випуску, які упаковані в спецпакет WAR 1283413.

Клопотання обгрунтовують тим, що 11 січня 2024 року в відділення поліції № 2 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області поступило повідомлення старшого інспектора СРПП ОСОБА_4 , що продавець магазину ОСОБА_5 , перебуваючи біля магазину, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 надала працівникам поліції неправомірну вигоду в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, за те, щоб на неї не складали адміністративні матеріали. Стверджують, що 11 січня 2024 року проведено огляд місця події, під час якого було виявлено та вилучено: чотири грошові купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень кожна, з серіями та номерами: АН1504594, 2021 року випуску; ЄВ1795172, 2021 року випуску; АЖ5347867, 2018 року випуску; ХЕ5703815, 2015 року випуску, які упаковані в спецпакет WAR 1283413. Вважають, що враховуючи те, що вищезазначені грошові купюри є речовими доказами (знаряддям злочину), і в подальшому будуть залучені для проведення технічної експертизи документів, необхідно забезпечити зберігання даних речових доказів шляхом накладання арешту на дані грошові купюри.

В призначене судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, хоч про час, місце та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином, проте в поданому клопотанні слідчий просить суд проводити розгляд такого без їхньої участі.

Власник та фактичний користувач тимчасово вилученого майна в призначене судове засідання не з`явилася, про час, місце та час проведення судового засідання повідомлялася належним чином.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.ч. 2,3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 11 січня 2024 року, до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією діяння за ч.1 ст.369 КК України.

Як вбачається із протоколу огляду від 11.01.2024 року, під час проведення огляду території біля магазину, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: -чотири грошові купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень кожна, з серіями та номерами: АН1504594, 2021 року випуску; ЄВ1795172, 2021 року випуску; АЖ5347867, 2018 року випуску; ХЕ5703815, 2015 року випуску, які упаковані в спецпакет WAR 1283413.

Постановою старшого слідчого СД ВнП №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_2 від 11.01.2024 року, чотири грошові купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень, оглянуті 11.01.2024 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000009 від 11 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.369 КК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України також визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 року зазначив, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, між суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Слідчий суддя враховує, що слідчим належним чином обґрунтована правова підстава для арешту майна, дане майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, матеріали клопотання свідчать про наявну обґрунтовану підозру у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Клопотання про арешт майна подано у визначений КПК України строк.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги те, що арешт зазначеного в клопотанні майна, а саме: чотирьох грошових купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень кожна, з серіями та номерами: АН1504594, 2021 року випуску; ЄВ1795172, 2021 року випуску; АЖ5347867, 2018 року випуску; ХЕ5703815, 2015 року випуску, які упаковані в спецпакет WAR 1283413, є необхідним для досягнення його завдання (запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення цих речей) та мети застосування (необхідності їх збереження), а також з огляду на та не, що це майно у визначеному законом порядку визнано речовими доказами, тому клопотання підлягає до часткового задоволення.

Слідчий суддя звертає увагу, що вимога слідчого, щодо заборони відчуження, користування і розпоряджання грошовими купюрами,не підлягає задоволенню, оскільки згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, накладення арешту на майно, за своєю суттю та завданням, передбачає тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_2 погоджене з прокурором Перемишлянського відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області - ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 11 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме чотири грошові купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень кожна, з серіями та номерами:

- АН1504594, 2021 року випуску;

- ЄВ1795172, 2021 року випуску;

- АЖ5347867, 2018 року випуску;

- ХЕ5703815, 2015 року випуску, які упаковані в спецпакет WAR 1283413 та належать ОСОБА_5 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1