КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №372/1292/23Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/106/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000652, по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який народився в м. Обухові Київської області, є громадянином України, не одружений, має середню освіту, працює інженером з комп`ютерних систем в ТОВ «Діагностичному центрі «Медекс», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , представника ОСОБА_9 в інтересах потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на вирок Обухівського районного суду Київської області від 14 листопада 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 14 листопада 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Строк покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту затримання.

По справі вирішено питання про судові витрати, цивільні позови та речові докази.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він 08 червня 2022 року близько 19 год. 30 хв., порушуючи вимоги п.12.6 а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - ПДР), згідно з яким «поза населеними пунктами на всіх дорогах дозволяється рух із швидкістю: а) мотоциклам - не більше 80 км/год», керуючи мотоциклом «Kawasaki Ninja ZX-6R 636», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в світлу пору доби по автодорозі між с.Трипілля та с.Жуківці в напрямку с.Трипілля на території Обухівського району Київської області, з перевищенням дозволеної швидкості для руху за межами населеного пункту, а саме 187,95 км/год, під час руху грубо порушив вимоги п. 2.3 б), д) ПДР, згідно яких «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», проявив неуважність і безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати мотоциклом, порушуючи вимоги п. 12.1 ПДР «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», достовірно знаючи про те, що по ходу його руху є блок-пост, який складається з кількох послідовно встановлених конструкцій з обох боків проїзної частини, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу, під час руху допустив падіння мотоцикла на проїзну частину з подальшим контактуванням з конструкціями блок посту.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла «Kawasaki Ninja ZX-6R 636», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня».

Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок множинних ушкоджень тіла (політравма) з ушкодженням кісток скелету та внутрішніх органів з розвитком поліорганної недостатності.

Грубе порушення ОСОБА_8 вимог пункту 12.1, 12.6 а) Правил дорожнього руху перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_12 .

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність винуватості ОСОБА_8 та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити, через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок суворості.

Як зазначає сторона захисту, судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги обставину, яка пом`якшує покарання,а саме щире каяття.

Також при призначенні покарання судом не враховано поведінку обвинуваченого, як під час досудового розслідування, так і під час розгляду кримінального провадження, яка свідчить про беззаперечне визнання ним своєї вини у вчиненому. Просить врахувати, що із ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння вбачалося розуміння та осуд останнім суті вчиненого злочину, його наслідків, бажанні залагодити свою провину. На підтвердження цього свідчить та обставина, що обвинувачений після численних спроб зміг довести потерпілим щирість своїх вибачень, домогтися можливості продовжити спілкування з потерпілими, не зважаючи на їх спільну трагедію. Також зазначає, що між ним та потерпілими укладеного угоду про відшкодування заподіяних злочином збитків, що стало підставою для відмови потерпілих від заявлених цивільних позовів.

Окрім цього, просить врахувати дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатране перебуває, позитивно характеризується як добропорядна людина. Окрім цього, ОСОБА_8 є особою молодого віку, що дозволить йому своєю працею забезпечити підтримку родини потерпілої в майбутньому.

За наведених обставин вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без позбавлення волі, із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк. В решті вирок суду просить залишити без змін.

В поданій апеляційній скарзі представник потерпілих ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати через допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону.

Просить врахувати, що між сторонами кримінального провадження було укладено угоду про визнання винуватості за письмовою згодою потерпілих, в затвердженні якої судом ухвалою від 30 жовтня 2023 року відмовлено з тих підстав, що узгоджене сторонами покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання, закріпленим ст.65 КК України.

При ухваленні рішення про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості суд фактично висловився щодо доказів та свого відношення до обвинуваченого ОСОБА_8 і узгодженого покарання.

За таких обставин представник потерпілих вважає, що після відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості почали існувати обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді, а також відповідно до ч.1 ст. 76 КПК України щодо недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Також апелянт вказує, що після виходу з нарадчої кімнати та проголошення рішення про відмову в затвердженні угоди суд продовжив розгляд провадження у відсутності потерпілих та їх представника, чим порушив права потерпілих на доведення своєї позиції перед судом.

Таким чином, як вважає апелянт, судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

За наслідками апеляційного розгляду просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану ними апеляційну скаргу, представника потерпілих, який підтримав свою апеляційну скарги та апеляційну скаргу сторони захисту, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу захисника та заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілих, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а апеляційна скарга представника потерпілих задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відношення обвинуваченого до вчиненого та дані про його особу, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, на спеціальних обліках не перебуває, добровільно частково відшкодував потерпілим завдану шкоду.

Обставинами, що пом`якшують його покарання, судом визнано добровільне відшкодування завданого збитку, щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання, суд призначив ОСОБА_8 за ч.2 ст. 286 КК України покарання в межах санкції даної норми у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини 1 статті 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч.3 ст.127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_8 свою вину у вчиненому злочині визнав в повному обсязі та щиро розкаявся, за місцем роботи характеризується позитивно (том 1 а.с.175).

В матеріалах справи міститься заява представника ОСОБА_9 в інтересах потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 17 липня 2023 року про залишення позовних заяв без розгляду, з яких вбачається, що між обвинувачем ОСОБА_8 та потерпілими укладено договір про добровільне відшкодування школи (том 1 а.с. 100).

В суді апеляційної інстанції представник потерпілих повідомив, що потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 примирилися з обвинуваченим ОСОБА_8 , отримали частину коштів, та продовжать отримувати іншу частину коштів на підставі договору про добровільне відшкодування шкоди. Претензій до обвинуваченого не мають та просять на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком. Вважають, що призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуттям є надмірно суворим. Подану захисником в інтересах обвинуваченого апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просять її задовольнити.

Колегія суддів вважає, що добровільне відшкодування потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 завданої шкоди є додатковою обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 щиро розкаявся у вчиненому злочині та вказав, що щиро шкодує про те, що трапилось.

Колегія суддів вважає, що наведені вище обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, та в сукупності з встановленими судом даними про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, позицією потерпілих, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, дають суду законні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного судом першої інстанції основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, яке відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, та буде достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного судом першої інстанції основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Колегія суддів вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, справедливим та сприятиме меті, визначеній у ст.50 КК України.

Відповідно до ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок суду у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що призначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

З цих підстав апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , підлягає задоволенню.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_9 в інтересах потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про те, що суд першої інстанції після виходу із нарадчої кімнати за розглядом угоди про визнання винуватості, не повідомив представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9 про продовження розгляду справи, а відтак потерпілі в особі свого представника не знали і не могли знати про дату, час та місце судового засідання, відтак вирок підлягає скасуванню з направленням її до суду першої інстанції, то колегія суддів не вбачає законних підставі для задоволення вказаних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 218 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Згідно п.5 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, зокрема із журналу судового засідання від 30 жовтня 2023 року, представник потерпілих ОСОБА_9 брав участь в судовому засіданні під час розгляду угоди про визнання винуватості, та надавав відповідні пояснення. Після виходу суду із нарадчої кімнати було прийнято рішення про відкладення розгляду справи для повторного виклику потерпілих (том 1 ас. 230-233).

Судове засіданні 14 листопада 2023 року було проведене за участі потерпілого ОСОБА_13 та його представника ОСОБА_9 , що підтверджується журналом судового засідання та вироком суду (том 1 ас. 243-245, том 2 а.с. 1-5).

Таким чином, доводи представника потерпілого про те, що суд здійснив розгляд провадження у відсутності потерпілих та їх представника, чим порушив права потерпілих на доведення своєї позиції перед судом, не відповідають фактичним обставинам провадження.

Не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону і апеляційні доводи представника потерпілого про те, що після відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості почали існувати обставини, які викликали сумнів у неупередженості судді, а також відповідно до ч.1 ст. 76 КПК України щодо недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Оскільки доводи представника потерпілих про допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону не знайшли свого підтвердження, його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 в інтересах потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 14 листопада 2023 року, ухвалений щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , змінити.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4