Справа № 216/6334/23
провадження 1-кп/216/675/23
ВИРОК

іменем України

06 жовтня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників кримінального провадження, в залі суду в м. Кривому Розі обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000386 від 01 вересня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Харків Харківської області, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не працевлаштований, не одружений, інвалідом не являється, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, не зареєстрований, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2023 приблизно о 12:30 годині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Гараж», в напрямку Центрально-Міського ринку по вулиці Старовокзальна в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, підійшов до потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та почав з ним спілкуватись.

Під час спілкування ОСОБА_3 помітив у останнього мобільний телефон марки «LENOVO», моделі «А6010» червоного кольору та у нього раптово виник прямий умисел, направлений на заволодіння вказаним майном ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою.

В той же день приблизно о 12:35 годин, ОСОБА_3 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «Гараж», в напрямку Центрально-Міського ринку по вулиці Старовокзальна в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом, зловживання довірою, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи наміру в подальшому повертати майно, попросив у потерпілого ОСОБА_4 під приводом дзвінка передати йому мобільний телефон мобільний телефон червоного кольору, марки «LENOVO», моделі «А6010», серійний номер SN: НОМЕР_1 , (ІМЕІ-1: НОМЕР_2 . ІМЕІ-2: НОМЕР_3 ), на що останній виходячи з довіри до останнього, а також помилкової переконаності у правдивості та добросовісності його дій, погодився на прохання ОСОБА_3 та добровільно передав належний йому мобільний телефон марки «LENOVO», моделі «А6010», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-23/32148-ТВ від 18.09.2023 становить 976 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій кримінально- протиправний умисел, спрямований па заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, отримавши від потерпілого ОСОБА_4 вказаний мобільний телефон, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого, з місця вчинения кримінального проступку зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 976 гривень.

Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов не заявлено, надано заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 , захисником якого є адвокат ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора ОСОБА_6 , в порядку ч. 1 ст. 302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації кримінальних правопушень, передбаченою ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_3 : офіційно ніде не працює, не одружений, на утриманні непрацездатних осіб не має, не має зареєстрованого місця проживання, не є інвалідом та військовослужбовцем строкової служби, відповідно до вимог ст. 89 КК України вважається таким, що раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його вік, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкцій ч.1 ст.190 КК України.

Суд вважає, що відсутні умови і підстави призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, та з огляду на те, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, це унеможливлює призначення йому покарання у вигляді штрафу та виправних робіт, а також суд вважає недоцільним призначення покарання у вигляді громадських робіт.

Проте, зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, тяжких наслідків від його дій не настало, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.ст. 75,76 КК України.

Суд вважає вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-23/32148-ТВ від 18.09.2023 в сумі 1912 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у виді у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на засудженого такі обов`язки :

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речовий доказ, а саме: б/у мобільний телефон червоного кольору, марки «LENOVO», моделі «А60І0», серійний номер SN: НОМЕР_4 , який унікально ідентифікований, тобто встановлений ІМЕІ-І: НОМЕР_2 , IMEI-2: НОМЕР_3 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили, вважати повернутим законному володільцю.

Речовий доказ, а саме CD-R диск з відеозаписом з камери відеоспостереження - зберігати в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи № №СЕ-19/104-23/32148-ТВ від 18.09.2023 в сумі 1912 грн. (тисяча дев`ятсот дванадцять гривень), код бюджетної кваліфікації: 24060300.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 , обчислювати з моменту ухвалення вироку.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 , не обирався.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченому та захиснику направити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1