Справа № 548/2300/23
Провадження №1-кс/548/529/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2023 року м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП№2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулася в суд з клопотанням про арешт майна.

В клопотанні вказувала, що 03.10.2023 року близько 19 год. гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , в ході сімейної с варки зі своїм сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинив останньому ножове поранення в нижнє ребер`є правого боку в ході чого останнього госпіталізовано до Хорольської міської лікарні.

04.10.2023 по даному факту відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000338 за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України.

04.10.2023 в ході проведення обшуку у господарстві за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , в приміщенні будинку було виявлено та вилучено наступне, а саме:

- рушник світло синього кольору зі слідами РБК;

- кухонний ніж із чорною рукояткою зі слідами РБК;

- 1 змив з підлоги зі слідами РБК та 1 контрольний змив до нього;

- штани бежевого кольору, належних зі слідами РБК;

- 1 змив із перемикача світла зі слідами РБК.

04.10.2023 за постановою слідчого вилучене майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000338 від 04.10.2023 року.

Як вказує слідчий, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні, є потреба накладення арешту на вищевказані речі в зв`язку з чим вонаі звернулася до суду з даним клопотанням.

Старший слідчий СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася в клопотанні про арешт майна просила розглянути його за її відсутності.

В судове засідання не було викликано власника майна, щодо якого є клопотання про арешт, так як він не встановлений.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, належно оцінивши наявні докази приходить до висновку, що дане клопотання підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Органом досудового розслідування встановлено, що 03.10.2023 року близько 19 год. гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , в ході сімейної с варки зі своїм сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинив останньому ножове поранення в нижнє ребер`є правого боку в ході чого останнього госпіталізовано до Хорольської міської лікарні.

04.10.2023 по даному факту відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000338 за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України.

04.10.2023 в ході проведення обшуку у господарстві за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , в приміщенні будинку було виявлено та вилучено наступне, а саме:

- рушник світло синього кольору зі слідами РБК;

- кухонний ніж із чорною рукояткою зі слідами РБК;

- 1 змив з підлоги зі слідами РБК та 1 контрольний змив до нього;

- штани бежевого кольору, належних зі слідами РБК;

- 1 змив із перемикача світла зі слідами РБК.

04.10.2023 за постановою слідчого вилучене майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000338 від 04.10.2023 року.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Тобто відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту в даному випадку є забезпечення збереження речових доказів, а підставою відповідність вилученого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя врахувує:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000338 від 04.10.2023 року встановлені обставини, які вказують на те, що вилучені 04.10.2023 року вищевказані речі є такими, що зберегли на собі сліди злочину і відповідно до ст. 98 КПК України виступають речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дослідив зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшов обґрунтованого висновку про те, що накладення арешту на вищевказані речі є необхідним тимчасовим заходом, оскільки постановою слідчого від 04.10.2023 року їх визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, як такі, що зберегли на собі сліди злочину, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, з метою заборони відчуження майна, є підстави накласти арешт на відповідне майно.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав) не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Приймаючи рішення про арешт майна слідчий суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню процесуальних рішень по кримінальному провадженню, оскільки зазначені у клопотанні вищевказані речі, відповідають критеріям зазначеним у ст.98 КПК України.

Таким чином, враховуючи, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст.171 КПК України, а вказані в ньому вищевказані речі, відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.98 КПК України, то на вказане майно слід накласти арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ ВП№2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна.

Накласти арешт на майно рушник світло синього кольору зі слідами РБК, який поміщено до спеціального паперового пакету НПУ, кухонний ніж із чорною рукояткою зі слідами РБК, який поміщено до картонної коробки та сейф пакету PSP3105386, 1 змив із підлоги зі слідами РБК та 1 контрольний змив до нього, які поміщені до паперових конвертів НПУ, штани бежевого кольору зі слідами РБК, які поміщені до паперового конверту НПУ, 1 змив із перемикача світла зі слідами РБК, який поміщено до паперового пакету НПУ, власника, яких не встановлено, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, відчуження, - для забезпечення збереження з позбавленням права відчудження, розпоряджання та використання, які зберігати в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, за адресою м. Хорол Лубенського району Полтавської області, вул. Незалежності, 80 до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого СВ ВП№2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1