ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2392/23 Справа № 229/1273/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000134 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Димитровського міського суду Донецької області від 21 квітня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, громадянина України, судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

засуджено за ч. 1 ст. 115, ст. 71 КК України до покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 09.04.2022 року ОСОБА_8 домовився зі своїм знайомим ОСОБА_9 про те, що той надасть йому свій автомобіль ВАЗ-21104, державний номер НОМЕР_1 для поїздки до м. Києва, а також з приводу продажу ОСОБА_9 бензину, залишки якого він приносив з роботи і використовував для продажу.

Наступного дня, 10.04.2022 року, приблизно о 06.00 год. ОСОБА_8 за попередньо досягнутою напередодні домовленістю прийшов до ОСОБА_9 додому за адресою: АДРЕСА_2 з метою отримання ключів від автомобіля та приніс з собою для продажу ОСОБА_9 дві п`ятилітрові пластикові фляги з бензином. Отримавши від ОСОБА_9 ключі від автомобіля, які він відразу поклав до кишені одягнутих на ньому спортивних штанів, між ним та ОСОБА_9 виник конфлікт з приводу запропонованої ним вартості бензину, яка була дещо вищою, аніж та, за якою він продавав ОСОБА_9 бензин раніше. В ході конфлікту ОСОБА_9 почав висловлюватися на адресу ОСОБА_8 нецензурною лайкою, погрожуючи йому фізичною розправою. ОСОБА_8 , який мав змогу покинути житло ОСОБА_9 та уникнути подальшого розвитку конфлікту, цього не зробив і між ними почалася штовханина, під час якої у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_9 .

З цією метою ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 , лівою рукою взяв з тумбочки в коридорі молоток і наніс ним ОСОБА_9 удар по голові, а після цього став штовхати його до кухні, де, перечепившись, обидва впали на підлогу: ОСОБА_9 на лівий бік, а ОСОБА_8 на ліве коліно позаду ОСОБА_9 . Притиснувши ОСОБА_9 правим коліном до підлоги, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на позбавлення життя людини, знову почав наносити ОСОБА_9 удари молотком по голові та припинив свої дії лише після того, як ОСОБА_9 перестав чинити опір. Після цього ОСОБА_8 , побачивши в коридорі ключі від квартири, зачинив ними замки на дверях квартири та залишивши ОСОБА_9 одного в квартирі, покинув місце вчинення злочину.

В результаті завданих ОСОБА_8 ударів молотком потерпілому ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася переломом склепіння та основи черепа, травматичний субдуральний крововилив, субарахїноїдальний крововилив, розможження речовини головного мозку, ускладнені набряком головного мозку, від яких ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер на місці та які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок суду. Зазначає, що судом помилково кваліфіковано його дії за ч. 1 ст. 115 КК України. Не враховано, що в нього не було умислу заподіяння смерті ОСОБА_9 як і не було можливості покинути приміщення. Всі удари завдані з метою самозахисту, оскільки ОСОБА_9 погрожував йому ножем та намагався завдати ударів.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні, оскільки судом першої інстанції при його винесенні були дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального закону.

Висновки суду, що ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 115 КК України, за обставин, як вони встановлені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку у вироку.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав частково та пояснив, що заподіяв потерпілому тілесні ушкодження молотком, знаходячись в стані необхідної оборони.

Молоток, як слідує з протоколу слідчого експерименту, за вказівкою ОСОБА_8 був виявлений на відкритій місцевості на вулиці Козацькій в м. Дружківка, де він його викинув 10.04.2022 року.

Під час слідчого експерименту ОСОБА_8 в присутності захисника не заперечував, що саме цим молотком, який він взяв в коридорі квартири ОСОБА_9 , наносив ОСОБА_9 удари по голові, один з яких наніс в коридорі, а інші 3-4 удари - коли завалив його на підлогу в кухні та на статисті відтворив механізм їх нанесення.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 11.05.2022 року у потерпілого ОСОБА_9 виявлено відкриту черепно-мозкову травму: дві забійні рани лівої скроневої ділянки голови, дві забійні рани правої скроневої ділянки голови, рану правої половини лобної ділянки волосяної частини голови, рани правої тім`яно-потилочної ділянки голови без порушення цілості кісток черепа, переломи передньої та середньої черепних ямок праворуч, розможження правої скроневої долі та занурення дрібних кісткових уламків в речовину головного мозку.

Згідно додаткового висновку експерта №63/1 від 14.05.2022 р., дослідження за яким здійснювалося після проведення з ОСОБА_8 слідчого експерименту, експерт констатує, що тілесні ушкодження у ОСОБА_9 частково могли утворитися при механізмі їх утворення, про який зазначав підозрюваний ОСОБА_8 під час слідчого експерименту 13.04.2022 р. Разом з тим, як зауважує експерт, під час проведення слідчого експерименту в частині відтворення механізму спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 було вказано лише на 2-3 удари в область голови, тоді як в ході проведення судово-медичної експертизи на голові потерпілого виявлено 10 ран різних локацій. При цьому, характер пошкоджень голови після першого удару в приміщенні коридору, де зі слів ОСОБА_8 він взяв в ліву руку молоток і наніс ним один удар в область голови знизу доверху, не є руйнівним і після нього потерпілий міг виконувати будь-які дії, а характер пошкоджень правої скроневої ділянки голови є руйнівним, на що вказує забійна рана правої скронево-виличної ділянки, розтрощення правої скроневої кістки, переломи передньої та середньої черепних ямок праворуч, розможження правої скроневої долі та занурення дрібних кісткових уламків в речовину головного мозку, і є мало ймовірним, що після отримання вказаних ушкоджень потерпілий міг виконувати будь-які дії.

За висновком експерта №443-МК від 26.05.2022 р. виявлені на тілі ОСОБА_9 пошкодження, які мають морфологічні особливості забитих ран і заподіяні при тупій травмі від двох ударних дій тупого твердого предмета або його частини, яка має жорстку конструкцію, контактуюча поверхня якої має дугоподібної форми ребро довжиною 37,5 мм та 37,8мм у межах контакту, що в цілому може відповідати травмуючому предмету з контактуючою поверхнею округлої форми, обмеженою круговим ребром і діючим під непрямим кутом до поверхні шкіри. Пошкодження в тім`яній ділянці голови та пошкодження з лівої скроневої ділянки голови могли бути заподіяні ударною частиною представленого на експертизу молотка.

На поверхні складного ножа, вилученого під час огляду автомобіля ВАЗ 21104 НОМЕР_1 , яким, як стверджував в судовому засіданні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 наносив йому удари колодочкою по тілу, встановлено наявність поту без домішків крові. Клітин епітелію з ядрами та мікрочастки тканин людини не виявлено, що ставить під сумнів твердження обвинуваченого про застосування проти нього ножа потерпілим ОСОБА_9 .

На це ж вказує і відсутність колото-різаних ран як на руках потерпілого ОСОБА_9 , в якого, як зазначає обвинувачений, він намагався забрати ніж з руки, так і у самого обвинуваченого ОСОБА_8 .

До того ж, і інших тілесних ушкоджень на тілі у ОСОБА_8 , які за його твердженням в судовому засіданні могли виникнути в результаті неправомірних дій потерпілого ОСОБА_9 , який за версією обвинуваченого спочатку в коридорі наносив йому удари по тілу лівою рукою, а потім на кухні колодочкою ножа, не зафіксовано.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_9 вчинив дії, які б свідчили про реальну наявну загрозу для життя і здоров`я обвинуваченого та які за своїм характером та об`єктивними проявами могли бути розцінені як такі, що досягли ступеню суспільної небезпечності, властивого злочину і викликали б у обвинуваченого стан необхідної оборони, судом не встановлено. Жодного тілесного ушкодження у обвинуваченого не виявлено, що не дає підстав вважати, що він діяв у стані необхідної оборони.

Натомість, як свідчать дії обвинуваченого, вони були направлені не на відвернення нападу та захист, а на спричинення шкоди потерпілому ОСОБА_9 , розправу з ним, на що вказують стан його поведінки, характер, кількість та локалізація заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, цілеспрямованість дій обвинуваченого, прикладення достатньої сили при нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому та припинення своїх дій лише після досягнення бажаного результату, коли потерпілий перестав подавати ознаки життя, що вказує на те, що обвинувачений, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і передбачаючи настання тяжких наслідків у виді смерті потерпілого і бажаючи цього, діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого, а не на свій захист.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги конкретні обставини скоєного злочину, ступінь тяжкості злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, суспільно-корисною працею не займається, офіційного працевлаштування не має, є особою, неодноразово судимий, на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд обґрунтовано визнав рецидив злочину.

У відповідності зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, тому покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів, у зв`язку із чим підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Димитровського міського суду Донецької області від 21 квітня 2023 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді