Справа № 522/7191/23
Провадження по справі № 1-кс/522/531/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 17.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, ч. ч. 2, 3 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ч. 6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 161, ч. ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що в умовах російського військового вторгнення в Україну та ведення російською федерацією війни проти України забороненими міжнародним законодавством способами та засобами, на території Одеси та Одеської області діє група осіб, яка вчиняє умисні дії, а також публічні заклики на користь ворога, зокрема спрямовані на виправдовування та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, а також глорифікують осіб, які здійснюють таку агресію.

Зокрема встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи акаунт з нік-неймом « ОСОБА_5 » на ім`я « ОСОБА_6 » у соцмережі «Telegram» поширює матеріали, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

24.01.2024 слідчим СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті чого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки Sumsung Galaxy M52 5G IMEI: НОМЕР_1 ;

- ноутбук марки DELL, сірого кольору, разом із клавіатурою та комп`ютерною мишею;

- мобільний телефон марки Sumsung Galaxy A10S IMEI: НОМЕР_2 .

Під час обшуку, в ході огляду зазначених пристроїв серед іншого виявлено публікації, які містять виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Метою накладення арешту на майно, згідно п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, є: збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Підставою накладення арешту на майно, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, є наявність достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є матеріальним об`єктом, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зважаючи на те, що зазначені у клопотанні речовини мають значення речових доказів потребують спеціальних досліджень, проведення оглядів, з метою недопущення її пошкодження та втрати та забезпечення їх належного зберігання, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Позиція учасників судового розгляду.

Слідчий, прокурор, в судове засідання не з`явились, згідно наданої заяви слідчого, останній просив розглядати клопотання за його відсутності.

Володілець майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, згідно наданої заяви, просила розглядати клопотання за її відсутності, не заперечувала проти накладення арешту на майно.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Зокрема, якщо дані речі підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України). До таких ризиків вказаний абзац відносить можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ УСБУ в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 від 17.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, ч. ч. 2, 3 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ч. 6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 161, ч. ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 24.01.2024 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті чого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Sumsung Galaxy M52 5G IMEI: НОМЕР_1 ; ноутбук марки DELL, сірого кольору, разом із клавіатурою та комп`ютерною мишею; мобільний телефон марки Sumsung Galaxy A10S IMEI: НОМЕР_2 .

Аналізуючи викладені вище обставини, слідчий суддя вважає, що у даному випадку наявні достатні підстави вважати, що тимчасово вилучені ноутбук та мобільні телефони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та у органу досудового розслідування існує можливість його використання у якості доказу у кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, який в цьому випадку є найбільш дієвим та виправдовує ступінь втручання у право власності.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними завданням кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, оскільки проводяться першочергові слідчі дії, це сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, та завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 131, 167-173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_4 в ході проведення 24.01.2024 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- мобільний телефон марки Sumsung Galaxy M52 5G IMEI: НОМЕР_1 ;

- ноутбук марки DELL, сірого кольору, разом із клавіатурою та комп`ютерною мишею;

- мобільний телефон марки Sumsung Galaxy A10S IMEI: НОМЕР_2

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , або інших слідчих з групи у кримінальному провадженні за № 0000109 від 17.03.2023 року.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_7

26.01.2024