В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/903/23 (справа № 308/13350/23), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000391 від 02.05.2023 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, Волинської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із спеціальною середньою освітою, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 12.09.2017 за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

-вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 07.06.2022 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи погашену у встановленому законом порядку судимість за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 12.09.2017 зач. 3 ст. 186 КК України, згідно якого був засуджений до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі та будучи засудженим вироком Рівненського міського суду Рівненської області 07.06.2022 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, однак на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин, за наступних обставин.

02.04.2023 близько о 12:00 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебував біля під`їзду квартирного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , спільно зі своїм знайомим ОСОБА_5 , який мав при собі мобільний телефоном марки «Хіаоmі» Redmi 9С M2006C3MNG (3/64 Гб). В цей час, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на заволодіння вищевказаним мобільним телефоном шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном та звернення його на свою користь, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_5 під приводом здійснення дзвінка, попросив у нього мобільний телефон, пообіцявши його повернути. Погодившись на прохання, потерпілий ОСОБА_5 добровільно надав ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Хіаоmі» Redmi 9С M2006C3MNG (3/64 Гб). Після чого, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел та не маючи наміру до повернення мобільного телефону марки «Хіаоmі» Redmi 9С M2006C3MNG (3/64 Гб), з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 2939 гривень 00 копійок.

Такими діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення йому суті обвинувачення та положень ст. 63 Конституції України і ст. 18 КПК України, свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю за обставин зазначених у обвинувальному акті, погодився давати покази, пояснив суду все так як зазначено у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги те, що прокурор та потерпілий також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого та долю речових доказів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луцьк, Волинської області, громадянин України, із спеціальною середньою освітою, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Раніше судимий:

- за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 12.09.2017 за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, - покарання повністю відбув, що підтверджується довідкою про звільнення від 26.02.2020 року, проте судимість є непогашеною у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України;

- за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 07.06.2022 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, - за ухвалою від 27.07.2023 року у справі № 569/4935/22 Добропільського міськрайонного суду Донецької області був звільнений від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, зазначена ухвала не була оскаржена у апеляційному порядку і набула законної сили, відтак у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України зазначена судимість є погашеною та не має правового значення при визначенні покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , яка передбачена ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , яка передбачена ст. 67 КК України, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд також враховує досудову доповідь Ужгородського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області від 27.11.2023 року згідно якої беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень (рецидив злочину), а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, може становити дуже високу небезпеку для суспільства (в т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Обираючи до обвинуваченого ОСОБА_4 вид та міру покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, наявність однієї обставини, що пом`якшує покарання, а саме: щирого каяття та наявність однієї обставини, що обтяжує покарання рецидиву злочинів, як характеризуючі дані суд приймає до уваги те, що він має зареєстроване місце проживання, проте не має міцних соціальних зв`язків та роботи, раніше судимий, а також враховує досудову доповідь, згідно якої виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, може становити дуже високу небезпеку для суспільства, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 основного покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі на строк один рік.

Цивільний позов потерпілим заявлений не був.

Судові витрати у кримінальному провадженні у розмірі 1 195,00 грн. за проведення товарознавчої експертизи слід стягнути із обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 373, 374, 376, 377, 392, 395, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому основне покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер суду невідомий, паспорт НОМЕР_1 , на користь Держави 1 195,00 грн. (Одну тисячу сто дев`яносто п`ять гривень 00 копійок) судових витрат за проведення товарознавчої експертизи.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Хіаоmі» Redmi 9С M2006C3MNG (3/64 Гб), який був визнаний речовим доказом за постановою від 04.05.2023 року та за розпискою переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - вважати повернутим його власнику (законному володільцю).

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

В апеляційному порядку може бути оскаржений вирок, який був ухвалений судом першої інстанції і не набрав законної сили. Апеляційну скаргу мають право подати особи, зазначені у ст. 393 КПК України.

Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції до Закарпатського апеляційного суду, - через суд, який ухвалив судове рішення, тобто через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено КПК України, може бути подана: на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя ОСОБА_1