Провадження №: 1-кс/755/3034/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" жовтня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002739 від 18.07.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 376, ч. 1 ст. 342 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено з прокурором Дарницької окружної прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.09.2023 року матеріали вказаного кримінального провадження направлено для розгляду до Дніпровського районного суду м. Києва.

Клопотання обґрунтоване тим, що 17.07.2023 року приблизно о 17 годині ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленою особою, перебуваючи в приміщенні залу судового засідання № 220 Дарницького районного суду м. Києва, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Олександра Кошиця, 5-А, в ході відкритого судового засідання, у якому ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та невстановлена особа приймали участь як вільні слухачі, а ОСОБА_7 як заявник. На вимогу суду надати документи, що посвідчують особу, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлена особа відмовились, у зв`язку з чим слідчим суддею ОСОБА_8 , було винесено ухвалу щодо видалення всіх вільних слухачів із залу судового засідання та оголошено перерву.

Того ж дня приблизно о 18 годині судове засідання було продовжено в залі № 120 за участю ОСОБА_7 , який відмовився надавати документи, що посвідчують особу, у зв`язку з чим слідчим суддею ОСОБА_8 винесено ухвалу щодо видалення ОСОБА_7 із залу суду.

О 18 годині 27 хвилин слідчий суддя ОСОБА_8 , дослідивши докази, викладені в заяві, з метою видалення до нарадчої кімнати для прийняття рішення, вийшла із судового залу № 120 до загального коридору, де на неї очікували ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлена особа. У цей момент ОСОБА_4 , реалізуючи умисел, направлений на втручання в діяльність слідчого судді ОСОБА_8 , з метою перешкодити виконанню нею службових обов`язків, почав перекривати вхід до другого поверху будівлі, де знаходиться нарадча кімната та відштовхнув слідчого суддю ОСОБА_8 , у зв`язку з чим слідчий суддя ОСОБА_8 не змогла виконати свої службові обов`язки та була вимушена повернутись до зали судових засідань № 120.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що вчинив втручання в діяльність судді з метою перешкодити виконанню нею службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 376 КК України.

Крім цього, 17.07.2023 року приблизно о 18 годині 27 хвилин командир 1 відділення 9 взводу охорони 3 підрозділу охорони ТУ ССО у м. Києві та Київської області сержант ССО ОСОБА_9 , перебуваючи у однострої із знаками розрізнення «ТУ ССО у м. Києві та Київської області», виконуючи свої службові обов`язки, передбачені Наказом № 191 від 06.11.2015 року «Про Державну установу «Служба судової охорони», перебувала в приміщенні Дарницького районного суду м. Києві, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Олександра Кошиця, 5-А, поряд із входом, забезпечуючи порядок в суді, де знаходився ОСОБА_4 , який втручався в діяльність судді ОСОБА_8 з метою перешкодити виконанню нею службових обов`язків.

Того ж дня приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник ТУ ССО у м. Києві та Київської області у форменому одязі із розпізнавальними знаками, яка виконувала свої службові повноваження, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення опору працівнику влади, не виконуючи законні вимоги, вхопив за руку ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в опорі працівникові влади, під час виконання ним службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 342 КК України.

08.09.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 376, ч. 1 ст. 342 КК України.

Згідно клопотання, наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованих йому кримінальних правопорушень, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколами допитів потерпілої ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколами пред`явлення для впізнання особи за фотознімком, протоколом огляду відеозапису та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім того, в клопотанні слідчого зазначено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, зазначено, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, а тому менш суворі запобіжні заходи, аніж цілодобовий домашній арешт, не достатні для запобігання вказаним ризикам.

Дослідивши надані матеріали, вислухавши доводи прокурора, який обґрунтував клопотання та зазначив обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підозрюваного, який на неодноразові запитання слідчого судді не відповідав, а тому слідчий суддя прийшов до висновку про те, що підозрюваний скористався своїм правом висловити свою думку щодо доводів, зазначених у клопотанні, а також у наданні доповнень до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відповідно до ч. 1,ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений в межах строку досудового розслідування у порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, а тому слідчий суддя вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставини, у тому числі вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність місця роботи, репутацію, також враховуючи поведінку підозрюваного, який під час судового засідання поводив себе зухвало, намагався своїми діями зірвати або затягнути судовий розгляд, на неодноразові зауваження слідчого судді не реагував, проявляючи абсолютну зневагу до суду, клопотання слідчого задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Крім того, на переконання слідчого судді, менш суворий запобіжний захід, аніж цілодобовий домашній арешт, не зможе запобігти вказаним ризикам, в умовах воєнного стану.

При цьому, слідчий суддя вважає, що ці обов`язки за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим їх застосування не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 181, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження).

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду (в залежності від стадії кримінального провадження), крім випадків необхідності явки для проведення слідчих та процесуальних дій, необхідності отримання медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття та бомбосховищ;

- носити електронний засіб контролю.

Встановити строк тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом, в межах строку досудового розслідування, до 8 листопада 2023 року, включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Органу внутрішніх справ негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: