справа № 361/3318/20
провадження № 1-кп/361/414/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 , її представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002979 від 24.10.2019, який надійшов з Броварської окружної прокуратури по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бровари Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, офіційно не працюючого, не одруженого, має двох дітей 2008 та 2015 року народження, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, ухвалою судді ОСОБА_1 від 27.10.2023 дану справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання на розгляд у якому винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначила про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та надав свою згоду на закриття даного кримінального провадження з цієї підстави, захисник обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 при вирішенні заявленого клопотання поклалися на розсуд суду, при цьому просять суд врахувати, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчилися по причині злісного ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від явки до суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та наявні матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

За змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Згідно абзацу 3 ч. 7 ст. 284 КПК України, у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов'язаний з'ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма і положення ст. 49 КК є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов'язок розглянути відповідне клопотання.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді громадських робіт на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або арештом на строк до трьох місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Отже кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України на момент його вчинення є злочином невеликої тяжкості, а на момент розгляду справи кримінальним проступком.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції Закону, яка діяла як на час вчинення кримінального правопорушення, так і на час розгляду клопотання, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

При цьому згідно ч. 2 цієї статті перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно з висновками, які містяться в постановах Касаційного Кримінального суду Верховного Суду від 30.05.2019 (кримінальне провадження № 639/793/17), від 03.03.2021 (кримінальне провадження № 686/10936/17-к), від 03.06.2021 (кримінальне провадження № 344/7812/16-к) та інших, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез'явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з'явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.

Також суд враховує висновки щодо застосування норми права, викладені в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 у справі № 735/1121/20, що у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п'ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п'ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Суд дослідив наявні в матеріалах справи на підтвердження вказаних потерпілою та її представником доводів ухвалу суду про зупинення судового розгляду та оголошення ОСОБА_4 у розшук та дійшов наступного висновку.

Так, з матеріалів кримінального провадження, зокрема обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце в період з 13.04.2016 по 01.05.2020.

Із матеріалів справи вбачається, що обвинувальний акт вдруге надійшов до Броварського міськрайонного суду Київської області 01.02.2022 (а.с.122) та ухвалою від 03.02.2022 призначено підготовче засідання на 15.03.2022 (а.с.124), учасникам справи направлені повістки про виклик до суду, однак згідно довідки (а.с.132) через військову агресію РФ проти України справу знято з розгляду, наступне судове засідання призначене на 05.08.2022, яке не було проведене по причині неявки обвинуваченого за відсутності відомостей про його належне повідомлення про дату підготовчого засідання (а.с.144-146), проведення підготовчого відкладено на 23.09.2022.

Ухвалою суду від 23.09.2022 оголошено розшук ОСОБА_4 (а.с.157-158), а ухвалою від 31.10.2022 відновлено провадження та призначено підготовче засідання на 12.12.2022 (а.с.161).

Отже, судове провадження у даному кримінальному провадженні зупинялося з 23.09.2022 по 31.10.2022.

В подальшому проведення підготовчого засідання неодноразово відкладалося в тому числі за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_4 (а.с.165,173,175,180,184,193,205,221).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17) висловилась щодо кримінально-правової оцінки частої подачі клопотань про відкладення судових засідань в контексті ухилення особи від слідства та суду. У вказаному рішенні ВП ВС зазначила, що відкладення судових засідань за клопотаннями сторін або ж з інших причин не є ухиленням від слідства та суду та не може бути підставою для зупинення перебігу давності відповідно до ст. 49 КК України. Окрім цього, ВП ВС звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Визначений ст. 49 КК України трирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності сплинув 10.06.2023, до цього строку ОСОБА_4 кримінальних правопорушень не скоював.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 29.07.2021 по справі № 552/5595/18 наголошує, що визнання винуватості є правом, а не обов'язком обвинуваченого, а отже визнання чи невизнання вказаною особою свої вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов'язує такого звільнення з визнанням ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення. Крім цього, Суд звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, тобто з нереабілітуючих підстав, не виключає можливості цивільно-правової відповідальності особи за шкоду, заподіяну нею, і не позбавляє потерпілих права звернутися до суду у порядку цивільного судочинства.

Отже, наявні всі необхідні умови для закриття даного кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно матеріалів судової справи арешт на майно не накладався.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні. Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 49, ч. 1 ст. 164 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв'язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0002979, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 24.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв'язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1