Справа № 750/753/24
Провадження № 1-кс/750/316/24
У Х В А Л А

20 січня 2024 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00000214 від 16.01.2024відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернігова, не працюючого, перебуваючого у цивільному шлюбі, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

Слідчий Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку з тим, що 15.01.2024, близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, що виник з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, наніс численні удари руками в ділянку голови ОСОБА_8 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів черепа та обличчя, набряку головного мозку, від яких останній помер близько 23 години 15.01.2024 на місці події.

19.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Необхідність застосування такого запобіжного заходу слідчий мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, враховуючи особу підозрюваного, який ніде офіційно не працює, має недостатньо міцні соціальні зв`язки, відразу після вчинення злочину покинув місце події, жодної допомоги потерпілому не надав, певний час після вчинення кримінального правопорушення за місцем проживання не з`являвся, місце знаходження його було невідоме, прибув до правоохоронних органів тільки після проведення оперативно пошукових заходів, тому є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, останній, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за скоєне, може переховуватись від органів досудового розслідування та /або суду.

Крім того свідками в кримінальному провадженні є родичі підозрюваного ОСОБА_5 , з котрими підозрюваний підтримує близькі відносини, а тому, перебуваючи на волі, він матиме реальну змогу незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показань на свою користь.

Зважаючи на численні особисті, ділові та інші зв`язки в тому числі і з представниками правоохоронних органів, у підозрюваного наявні відповідні можливості, які він зможе використати для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином - шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників кримінального провадження, створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У зв`язку з чим, враховуючи викладене вище, застосування будь-якого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, зазначив, що жодним чином не переховувався від слідства, а добровільно сам прийшов до слідчого, має постійне місце мешкання в м. Чернігові, а також перебуває у цивільному шлюбі та має вагітну дружину, а тому просить застосувати до нього домашній арешт.

Захисник також не погодився з клопотанням, звернув увагу на те, що клопотання не обґрунтоване на законі, вважає, що підстав для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою немає та просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши доводи всіх учасників судового засідання та дослідивши матеріли кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Більш того, як зазначає Резолюція Комітету міністрів Ради Європи № 11 від 9 квітня 1965 року «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду», взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення може змусити судові органи взяти підозрюваного під варту і тримати його там, щоб запобігти будь-якій спробі вчинення нових злочинів, але потрібно, крім інших умов, щоб небезпека була ймовірною, а захід відповідав обставинам справи, зокрема, біографії й особистим якостям відповідної особи.

Аналогічна позиція міститься і у ст. 178 КПК України, де зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити не лише наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а в сукупності, ще і інші обставини, що характеризують особу.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний має постійне місце мешкання в м. Чернігові та самостійно з`явився до правоохоронних органів і це підтвердив прокурор в судовому засіданні.

Враховуючи, вищевикладене слідчий суддя вважає доведеними в судовому засіданні обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, відповідно до мотивування, викладеного в клопотанні, але разом з тим, знаходить, що прокурором в судовому засіданні не доведені обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України. Аналіз доводів клопотання, доданих до нього матеріалів та пояснень учасників процесу не дають підстав вважати, що існує такий ризик, як вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний на даний час має постійне місце мешкання на території м. Чернігова, в силу ст. 89 КК України не судимий та має цивільну дружину, яка на даний час вагітна.

Не доведеним прокурором є й ризик можливості підозрюваного незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки жодних доводів такого впливу на свідків прокурором в судовому засіданні не наведено, як не наведено і жодних доводів ділових зв`язків підозрюваного з представниками правоохоронних органів, що може йому дозволити уникнути кримінальної відповідальності або перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином.

Разом з тим, за приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, у разі недоведеності прокурором в судовому засіданні таких обставин, як недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Виходячи з наведених вище обставин, слідчий суддя приходить до висновку що, маючи на меті забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків для запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду, тобто за наявності саме лише одного цього ризику, який дає достатні підстави вважати, що він може вчинити вищезазначені дії, з врахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, приймаючи до уваги вік та стан здоров`я підозрюваного, його характеристику, майновий стан, є достатні підстави для застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, зазначених у ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховував вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, справу "Комарова проти України" від 16 травня 2013 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути "загальним правилом", і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 194, 196, 309 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого щодо застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на нього обов`язок:

не відлучатись з місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого мешкання;

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.

Строк дії ухвали встановити до 15 березня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1