Справа № 206/5582/23
Провадження № 1-кс/206/1522/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000792 від 12 липня 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 30 травня 2016 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, у ОСОБА_4 , який знаходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник раптовий злочинний умисел на її незаконне позбавлення волі та викрадення.

В цей час ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи проти волі ОСОБА_6 позбавив її права вільно залишити приміщення квартири та порушуючи гарантовані положеннями ст. ст. 29, 33 Конституції України і ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», права ОСОБА_7 на свободу та свободу пересування, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, зачинив її в приміщенні квартири та пішов у невідомому напрямку, при цьому незаконно позбавив волі та утримував ОСОБА_6 у приміщенні квартири в проміжок часу з 15 години 00 хвилин до 15 години 30 хвилин 30 травня 2016 року, де вона не мала вільної змоги залишити її.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, приблизно о 15 годині 30 хвилин 30 травня 2016 року повернувся за місцем свого мешкання спільно з невстановленою в ході досудового розслідування особою.

Усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 діючи умисно, порушивши основні права, свободи та інші загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина і які закріплені в Конституції України, а саме на повагу гідності громадянина, права на фізичну свободу та особисту недоторканість, разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, застосовуючи фізичну силу, з примусом силою вивели ОСОБА_6 з приміщення квартири та помістили її до салону свого автомобіля невідомої марки.

В подальшому, утримуючи ОСОБА_6 в салоні вказаного автомобіля, умисно позбавивши її можливості самостійно обирати місце свого знаходження та свободи переміщення, ОСОБА_4 спільно з невстановленою в ході досудового розслідування особою, вивезли останню за адресою: АДРЕСА_2 .

Потім, ОСОБА_4 спільно з невстановленою в ході досудового розслідування особою, завели ОСОБА_6 до підвального приміщення будівлі за вказаною адресою та вдягнувши на неї кайданки, прикували до металевої труби, при цьому незаконно викрали та позбавили волі ОСОБА_6 у підвальному приміщенні до 31 травня 2016 року, де вона не могла вільної змоги залишити його.

Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі з наведених у ньому підстав.

Вислухавши доводи прокурора, дослідивши надані стороною обвинувачення письмові матеріали до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні ГУНП в Луганській області знаходиться кримінальне провадження №0000792 від 13 липня 2016 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України.

17 травня 2021 року Старобільським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області направлено письмове повідомлення про підозру за останньою відомою адресою реєстрація ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, з рапорту Начальника відділення СВ Старобільського РУП ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_8 від 17 травня 2021 року вбачається, що нею 17 травня 2021 року з метою вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 був здійснений виїзд за адресою: АДРЕСА_4 , де мешкає його мати ОСОБА_9 . Однак, сусідка ОСОБА_10 повідомила, що ОСОБА_9 дійсно проживає в квартирі АДРЕСА_5 , але дуже хвора, веде лежачий спосіб життя, оскільки паралізована та майже при смерті, а вона за нею доглядає. ОСОБА_10 погодилась передати повідомлення про підозру взявши його до рук, відкрила ключем вхідні двері до квартири АДРЕСА_5 та поклала його туди.

Також, Старобільським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області направлялось письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_6 , однак остання не була доставлена, оскільки вказана адреса знаходить на тимчасово окупованій території України.

19 травня 2021 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280, ч. ч. 1, 2, 3 ст.281 КПК України винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук.

05 грудня 2023 року ОСОБА_4 в порядку ст. ст. 111, 135 КПК України шляхом опублікування повістки на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» №243 (7641) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, викликано до СУ ГУНП в Луганській області для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України у кримінальному провадженні №0000792 від 12 липня 2016 року, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальний дій у зазначеному кримінальному провадженні.

15 грудня 2023 року прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні першим заступником керівника Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_11 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 146 КК України.

15 грудня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та викликано до СУ ГУНП в Луганській області для допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальний дій в порядку ст. ст. 111, 135, 278 КПК України шляхом опублікування повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» №251 (7649) від 15 грудня 2023 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Постановою старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 від 22 грудня 2023 року відновлено досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000792 від 12 липня 2016 року.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 13 вересня 2022 року № 206 внесені зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 та викладено редакцію переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Згідно зазначеного переліку Антрацитівська міська територіальна громада Ровеньківського району Луганської області, перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку російської федерації та незаконного збройного формування, так званої «луганської народної республіки».

Також, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, до яких також віднесено Антрацитівська міська територіальна громада Ровеньківського району Луганської області, яку з 07 квітня 2014 року окуповано.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У силу ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий; а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених у клопотанні ризиків.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

-протоколом огляду від 13 липня 2016 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-копією обвинувального акту від 26 вересня 2016 року по кримінальній справі № 44 2016 за обвинуваченням ОСОБА_6 , затвердженого Генеральним прокурором т.з. «лнр», який долучила до матеріалів кримінального провадження потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

-протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 квітня 2018 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання та матеріали, надані прокурором, дійсно свідчать про реальне існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 146 КК України.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії не тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи факт можливої суворості покарання за вироком суду, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України також свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_4 жодного разу не з`явився і не повідомив про причини неявки до прокурора та органу досудового розслідування на неодноразові виклики для проведення з ним процесуальних дій. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 вже умисно переховується та в подальшому може умисно переховуватися від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Луганської області з метою унеможливлення проведення з ним необхідних процесуальних та слідчих дій.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на потерпілу та свідків свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_6 перебували у близьких стосунках та на останню він може здійснювати незаконний вплив шляхом погроз та проявом фізичного насилля.

Слідчий суддя, окрім цього, враховує характер кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, практику Європейського суду з прав людини - п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Слідчим суддею встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілу становить суспільний інтерес. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує обрання підозрюваному запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є одним з різновидів запобіжних заходів.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також, що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування.

Згідно із абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в даному випадку прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, підлягає задоволенню.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193-194, 196, 205-206, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1