Справа № 459/2079/21
Провадження № 1-кп/459/393/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді Львівської області об`єднане кримінальне провадження за №0000389 від 01.07.2021 та кримінальне провадження №0000122 від 10.05.2023 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Межиріччя Сокальського району Львівської області, українки, громадянки України, з середньо освітою, непрацюючої, неодруженої, згідно ст. 89 КК України раніше не судимої (звільненої ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 25.10.2022 від відбування покарання за ч. 1 ст. 190 КК України, призначеного вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 24.12.2020), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 5 лютого 2021 року близько 13 години 00 хвилини, перебуваючи у автомобілі марки «Фіат Докато», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований за адресою: Львівська область, м. Червоноград, вул. Сокальська, 1, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переконавшись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, а відтак, її протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно викрала із бардачка вищевказаного автомобіля належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Blackview A60PRO» IMEI: НОМЕР_2 та IMEI 2: НОМЕР_3 вартістю 1300 гривень, після чого з місця події втекла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, 11 березня 2023 року в після обідній час ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, увійшла в довіру до ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою, заволоділа належним останньому мобільним телефоном марки «Самсунг А 50» імеі НОМЕР_4 , імеі 2: НОМЕР_5 , вартістю 8 000 гривень, після чого розпорядилася вказаним мобільним телефоном на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 8000 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як заволодіння чужим майно шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення їй суті обвинувачення, свою вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала повністю та дала наступні пояснення. Так обвинувачена повідомила, що вона в лютому 2021 перебувала з потерпілим ОСОБА_6 в автомобілі, який був припаркований за адресою: м. Червоноград, вул. Сокальська та коли потерпілий вийшов з авто, вона взяла із машини його телефон і пішла. Потерпілий до неї телефонував, проте обвинувачена не відповідала йому. В подальшому, обвинувачена обмінялася даним телефоном із ОСОБА_8 , не повідомивши йому, що це не її телефон. Окрім цього, ОСОБА_4 суду повідомила, що 11 лютого 2023 року вона була в потерпілого ОСОБА_9 вдома в гостях. Прийшла до нього, оскільки хотіла позичити кошти на ремонт телефону. Потерпілий кошти їй позичив та дав телефон Самсунг, щоб мати з нею зв`язок. Свій телефон обвинувачена занесла в ремонт, проте звідти його не забрала та телефон Самсунг потерпілому не повернула. Обвинувачена зауважила, що потерпілий до неї претензій майнового характеру не має, вона жаліє за вчинене, щиро кається та бажає стати на шлях виправлення. Просила суд її суворо не карати.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив звільнити останню від відбування покарання, зважаючи на повне визнання вини та відсутність майнових претензій з боку потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшли заяви про розгляд кримінального провадження у його відсутності, у якій також зазначив, що претензій до ОСОБА_4 немає, оскільки матеріальні збитки йому відшкодовано.

У зв`язку із цим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку визнав недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, які їй інкриміновані доведена повністю.

Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема з того, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченої є правильною, оскільки остання вчинила кримінальні правопорушення, передбачені за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, при яких їх вчинено та особу обвинуваченої.

У відповідності до ст. 12 КК України злочини, скоєні обвинуваченою є відповідно нетяжкими злочинами.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченої, то судом встановлено, що ОСОБА_4 згідно ст. 89 КК України раніше несудима, не працює, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, дітей на утриманні у неї немає, вину у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялась у вчиненому.

З врахуванням наведеного, особи обвинуваченої, обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень в межах санкції статей особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Враховуючи щире каяття обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченої, яка згідно ст. 89 КК України раніше не судима, а також позицію прокурора, яка просила звільнити від покарання з застосуванням ст. 75 КК України, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без реального відбуття покарання, а тому її слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані із залученням експертів чи на проведення експертизи відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання:

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі,

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк рахувати з дня проголошення вироку 09.11.2023.

Після вступу вироку у законну силу речові докази:

- мобільний телефон марки «Blackview» А60Pro IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 залишити законному володільцю ОСОБА_6 ,

- мобільний телефон марки «Самсунг» IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , SN- НОМЕР_8 повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 07.08.2021 на мобільний телефон марки «Blackview» А60Pro IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 12.05.2023 на мобільний телефон марки «Самсунг» IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , SN- НОМЕР_8 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору

Головуючий: ОСОБА_1