Провадження №11-кп/801/1069/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційними скаргами засудженого до довічного ув`язнення ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 6 вересня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 щодо розв`язання питання, пов`язаного з виконанням вироку,

в с т а н о в и в :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про розв`язання питання, пов`язаного з виконанням вироку.

Розглянувши клопотання, суд першої інстанції відмовив у його задоволенні, посилаючись на те, що ОСОБА_7 з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням не звертався, що унеможливлює застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою звільнити його від відбування покарання на підставі закінчення всіх строків, передбачених законодавством України за скоєння особливо тяжкого злочину.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції проігноровано, що на момент скоєння ним злочину санкція ст. 93 КК України 1960 року передбачала покарання від 8 до 15 років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання ОСОБА_7 та звільнити його від покарання у виді довічного позбавлення волі.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції при вирішенні клопотання не застосував Європейську Конвенцію з прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини, та норми національного законодавства України щодо права засуджених до довічного позбавлення волі на заміну покарання та умовно-дострокове звільнення. Зазначає, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває 24 роки, перебуваючи в установі виконання покарань отримував лише заохочення та подяки, він працює, дотримується правил поведінки, гарно характеризується керівництвом установи та відповідно до ч.5 ст. 82 КК України має право на заміну покарання у виді строкового позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти їх задоволення, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню.

Висновок суду про необхідність відмови в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, зважаючи на наступні обставини.

Згідно матеріалів судового провадження, вироком Верховного Суду АР Крим від 22.03.2001 ОСОБА_7 засуджений за статтею 70, частиною другою статті 75, частиною другою статті 86, статтею 17 та частиною другою статті 86, пунктами «ж», «з» статті 93, частиною другою статті 123, частиною другою статті 142, частиною першою статті 145, статтею 190-1, статтею 208, частиною третьою статті 215-3, частиною першою статті 222 та частиною другою статті 223 КК 1960 року з урахуванням приписів статті 42 КК 1960 року до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 24.05.2001 зазначений вирок залишений без змін.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2018 строк з 27.05.2000 по 24.05.2001 зарахований до призначеного йому покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

06 листопада 2022 року набрав чинності Закон України № 2690-IХ від 18.10.2022 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини».

Цим Законом були внесені зміни до положень ст. 82 КК України, якими визначено можливість заміни особі, яка відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, невідбутої частини покарання більш м`яким (позбавлення волі строком від 15 до 20 років) після відбування нею не менше 15 років призначеного судом покарання.

У цьому аспекті слід зауважити, що суть заміни невідбутої частини покарання більш м`яким його видом полягає в тому, що засуджений повністю не звільняється від покарання, а йому лише замінюється один вид покарання (його невідбута частина) на інший. Тобто з моменту заміни особа відбуватиме вже новий вид покарання, призначений їй не вироком, а іншим рішенням суду.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» №2690-IХ від 18.10.2022, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Статтею 154 Кримінально-виконавчого кодексу України визначений порядок дострокового звільнення від відбування покарання.

Частиною третьою вказаної статті визначено, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статтей 81,82 Кримінального кодексу України може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленого Кримінальним кодексом України строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Частиною 13 цієї статті передбачено, що особа, засуджена до довічного позбавлення волі, додатково до подання щодо можливості представлення її до заміни покарання на більш м`яке у виді позбавлення волі на певний строк повинна подати індивідуальний план виправлення та ресоціалізації. Такий план має містити заходи, здійснення яких у період відбування більш м`якого покарання у виді позбавлення волі на певний строк дасть змогу засудженій особі усунути фактори, що можуть негативно впливати на утримання від вчинення повторного кримінального правопорушення, та факти, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації засудженої особи після звільнення.

Отже, на даний час на законодавчому рівні передбачено право засуджених, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням та в подальшому на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, що у повній мірі відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги засудженого до довічного ув`язнення ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 6 вересня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 щодо розв`язання питання, пов`язаного з виконанням вироку, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4