ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7676/23 Номер провадження 11-сс/814/42/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000571 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України, відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працюючого, не судимого,

запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, без застосування електронних засобів контролю, строком на 60 днів до 28 січня 2024 року, із забороною покидати житло в АДРЕСА_1 , з 20 по 06 годину наступного дня, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя врахував, що у клопотанні слідчим не обґрунтовано та в судовому засіданні прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні. При цьому єдиним обґрунтуванням неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу сторона обвинувачення вказує по суті на тяжкість вчиненого злочину, що сама по собі не може бути достатньою підставою для тримання особи під вартою.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтовувалось наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказує, що у викладених висновках суду мають місце істотні суперечності, оскільки незрозумілим на думку сторони обвинувачення є те, яким чином обраний більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, є достатнім для запобігання спробам ОСОБА_7 вчинити дії, зазначені у п. п. 1,2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений час доби не перешкодить займатись останньому протиправною діяльністю щодо незаконного обігу заборонених речовин за місцем свого проживання.

На переконання сторони обвинувачення, судом не виконано вимоги ст. 178 КПК України, а сторона обвинувачення довела наявність обставини, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та визнаним судом доведеними. Проте, вказані доводи не взяті до уваги судом, хоча вони могли істотно вплинути на його висновки.

Позиції інших учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Підозрюваний та його захисник заперечили проти доводів скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000571 від 14 грудня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , діючи всупереч вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22 грудня 2006 року та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету противоправного та швидкого збагачення, у невстановленому місці та час незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено «канабіс», який переніс за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , після чого зберігав з метою його подальшого збуту.

28 листопада 2023 року під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 , в кімнаті ОСОБА_7 працівники поліції попрохали витягнути все з кишень, де останній видав речовину рослинного походження у висушеному стані та два полімерних згортки з яких один із липкої стрічки чорного кольору, а другий із липкої стрічки жовто-зеленого кольору із речовинами рослинного походження зеленого кольору; після чого в ході обшуку виявлено та вилучено: полімерний мішок білого кольору в якому знаходяться стебла рослин; 18-ть скляних банок різних об`ємів із речовинами рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані які були зсипані разом до полімерного пакету чорного кольору; 5-ть напівпрозорих полімерних пакети червоного кольору із речовинами рослинного походження у висушеному стані; 3-ри прозорі пакети із речовинами рослинного походження у висушеному стані; два полімерних згортки із липкої стрічки чорного кольору в одному із яких містилися сім полімерних згортки «закладки» із речовинами рослинного походження, а в другому згортку містилися шість згортків «закладки» із речовинами рослинного походження; пристрій для подрібнення речовини рослинного походження; електронні ваги сірого кольору із залишками речовини рослинного походження; чорнові записи; саморобний пристрій для куріння виготовлений із пластикової пляшки в середині якої мається нашарування речовини коричневого кольору на горловині якого мається наперсток із залишками продуктів горіння; 5-ть полімерних згортки «закладки» із чорної ізоляційної стрічки різних розмірів при відкритті одного із яких виявлено три менших згортки «закладки» із речовинами рослинного походження; 5-ть напівпрозорих полімерних пакети червоного кольору із речовинами рослинного походження у висушеному стані; 7-м прозорих полімерних пакети із речовинами рослинного походження у висушеному стані;полімерний пакет білого кольору із речовиною рослинного походження у висушеному стані; паперовий пакет рожевого кольору із речовиною рослинного походження у висушеному стані; полімерний пакет червоного кольору із речовиною рослинного походження у висушеному стані; 3-ри напівпрозорі полімерні пакети із речовинами рослинного походження у висушеному стані; 3-ри прозорі полімерні пакети із речовинами рослинного походження у висушеному стані; полімерний пакет жовтого кольору із речовиною рослинного походження у висушеному стані.

29.11.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

30.11.2023 старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у задоволенні якого цього ж дня слідчим суддею відмолено та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яка підтверджується доданими до клопотанням доказами та ніким не оспорюється.

Поміж тим, слідчий суддя правильно вказав на наявність підстав вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше, в тому числі аналогічне, кримінальне правопорушення, пославшись при цьому на недоведеність прокурором неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 .

Такий висновок ґрунтується на всебічному вивченні слідчим суддею особи підозрюваного, наявність постійного місця проживання, обставин вчинення кримінального правопорушення, відсутності спростовуючих даних неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, згідно з наданими матеріалами ОСОБА_7 є раніше не судимим, а прокурором не підтверджено належними доказами стверджень про можливість ОСОБА_7 впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення під час перебування під домашнім арештом, не переконано, що інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відомостей про те, що з моменту обрання запобіжного заходу і до цього часу ОСОБА_7 не виконував покладені на нього обов`язки, ухилився від слідчого або суду, не надано.

В той же час, як правильно зазначено слідчим суддею, сама по собі підозра особи у вчиненні тяжкого злочину, не може бути підставою для застосування виключного найбільш суворого запобіжного заходу.

На підставі наведеного, рішення слідчого судді є правильним, а апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2023 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4