Справа № 671/2445/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Волочиськ

Слідчий суддя Волочиського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальника Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщенні Волочиського районного суду Хмельницької області клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , погоджене з начальником Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Шепетівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

встановив :

До Волочиського районного суду Хмельницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , погоджене з начальником Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 289 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування свого клопотання старший слідчий посилається на те, що 28.10.2023 близько 20 год 30 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи у спальній кімнаті за місцем проживання ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , із кишені штанів останнього таємно викрав ключ від транспортного засобу - автомобіля марки «Mazda», моделі 626, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 19.09.2017 належить ОСОБА_9 та яким відповідно до довіреності користується ОСОБА_10 .

В подальшому, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем марки «Mazda», моделі 626, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, без дозволу та всупереч його волі власника та користувача вказаного транспортного засобу, за допомогою викраденого ключа рук запустив двигун, після чого на вказаному автомобілі поїхав у напрямку вул. Нова в с. МихнівкаТеофіпольської ТГ Хмельницького району, розпорядившись автомобілем на власний розсуд, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем «Mazda», моделі 626, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору.

В ході руху вказаним вище автомобілем не впорався із керуванням та допустив з`їзд із пагорба, розташованого паралельно до вул. Нової с. Михнівка, після чого залишив його у водоймі ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод», що у с. МихнівкаТеофіпольської ТГ Хмельницького району.

Крім того, 29.10.2023 близько 03 год, ОСОБА_5 , керуючись мотивом на заволодіння транспортним засобом прибув до території Теофіпольської дільниці Хмельницької філії «Газорозподільної мережі України», що розташована за адресою вул. Небесної Сотні, 2, смт ТеофіпольТеофіпольська ТГ Хмельницького району Хмельницької області.

В подальшому шляхом вільного доступу через незамкнені хвіртку вхідних воріт проник на вищевказану території де виявив транспортний засіб - автомобіль марки «Skoda», моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 від 08.05.2009 належить ВАТ «Хмельницьк Газ».

В подальшому, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем марки «Skoda», моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, без дозволу та всупереч його волі власника та користувача вказаного транспортного засобу, за допомогою ключа, який знаходився у замку запалювання запустив двигун та розпочав рух в ході чого допустив зіткнення із металевими воротами Теофіпольської дільниці Хмельницької філії «Газорозподільної мережі України», після чого залишив територію та пішов у невідомому напрямку.

30.10.2023 у кримінальному провадженні № 0000421 від 29 жовтня 2023 року, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 289 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 29.10.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколами допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколами проведення слідчих експериментів від 29.10.2023.

На теперішній час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України (Незаконне заволодіння транспортним засобом) та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України (Незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у інше сховище).

Так, у ОСОБА_5 на утриманні будь-яких осіб він немає, неодружений, проживає одиноко, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, відсутність у нього міцних соціальних зав`язків, існує реальна загроза, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою ухилення від органу досудового розслідування, суду та в подальшому й від відбування покарання. У разі не обрання відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, з огляду на особливості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), у разі обрання до останньому запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, існує ризик, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення даного злочину може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 шляхом їх підкупу, залякування або вмовляння (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також, у зв`язку із тим, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також встановленого порядку несення військової служби, існує ризик, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із ізоляцією від суспільства, не забезпечить запобіганню вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та вважав про наявність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Слідчий підтримав клопотання.

Захисник та підозрюваний вважали клопотання частково обґрунтованим та просили застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Підозрюваний додав, що він добровільно повернувся на місце залишення автомобіля Шокда, де вже були працівники поліції та повідомив, що саме він керував автомобілем Шкода. Далі через деякий час він повідомив працівникам поліції про викрадення автомобіля Мазда, який належав ОСОБА_16 та вказав його місце знаходження.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина 1); запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2).

Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 289КК України.

Згідно вимог ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України відноситься до категорії тяжких та санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується наданими органом досудового розслідування доказами.

Прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Зазначене підтверджується тим, що ОСОБА_5 не працевлаштований, проживає одиноко, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку не має, що свідчить про вкрай низькі соціальні зв`язки підозрюваного.

Підозрюваному відомі потерпілі та свідки у даному кримінальному провадженні з врахуванням чого, з метою уникнення можливого майбутнього покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, підозрюваний може на них незаконно впливати з метою зміни показів тощо.

Таким чином, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя враховує те, що саме підозрюваний добровільно повідомив працівників поліції про незаконне заволодіння транспортним засобом Шкода та Мазда, які в той час такою інформацією не володіли, що свідчить про значне зниження ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.

В той же час, вважаю про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, старший слідчий на обґрунтування існування зазначеного ризику вказує про притягнення в минулому підозрюваного до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення у сфері безпеки руху та експлуатації транспортного засобу та порядку несення військової служби.

Поряд з цим, згідно матеріалів клопотання судимість підозрюваного за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України та ч. 4 ст. 407 КК України, погашена, а тому такі обставини не мають юридичного значення.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку про відсутність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважаю, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з можливістю залишати житло та з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, забезпечить досягнення мети застосування запобіжних заходів та зможе запобігти ризикам, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-179, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , погоджене з начальником Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши покидати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 13 год. до 08 год. наступного дня, зобов`язавши прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

- не відлучатися з м. Славута Шепетівського району Хмельницької області без дозволу, слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування з потерпілим ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 щодо подій даних кримінальних правопорушень;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Ухвала підлягає негайному виконанню органом поліції.

Строк дії ухвали до 30.12.2023.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя