Справа № 308/2258/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

09.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників апеляційного розгляду: прокурорки ОСОБА_5 ,

захисниці обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатки ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11-кп/4806/472/23, за апеляційною скаргою захисниці обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокатки ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 травня 2023 року,

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця за національністю, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працівника ТОВ «Ядзакі», раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Вироком ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 943 (дев`ятсот сорок три) грн 90 коп.

Ухвалено скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.01.2023 у справі №308/1110/23 (1-кс/308/279/23) на згорток фольги, в середині якого знаходилась невідома речовина кристалічного походження, ззовні схожа на наркотичну, яку було упаковано в спец. пакет № НПУ СУ ВУМ 1010570.

Вироком ухвалено речові докази: згорток фольги, в середині якого знаходиться психотропна речовина метамфетамін, обіг якого обмежений, масою (у перерахунку на метамфетамін основу) 0,2347 г, що упаковано в спец. пакет України МВС Експертна служба 5605579, поміщений до кімнати зберігання речових доказів Ужгородського РУП знищити.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, незаконно, без мети збуту, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, день та час, але не пізніше 16.01.2023, придбав 1 (один) згорток фольги із кристалічною речовиною білого кольору, яка в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, загальна маса якої (в перерахунку на метамфетамін основу), становить 0,2347 г., що є розміром вказаної речовини, за який передбачена кримінальна відповідальність. У подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи розпочаті злочинні дії, незаконно, без мети збуту зберігав при собі вище вказану психотропну речовину загальною масою (в перерахунку на метамфетамін основу) 0,2347 г. до моменту її виявлення та вилучення у нього працівниками поліції 16.01.2023 о 16:46 год.

За таких обставин ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Захисниця обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокатка ОСОБА_7 , в апеляційній скарзі вказує на незаконність, необґрунтованість вироку суду, просить його змінити. Сторона захисту зазначає, що ОСОБА_6 у місцевому суді вину у вчиненому не визнав, оскільки вважав, що його вина не доведена належними та допустимими доказами. Апелянтка зауважує, що її підзахисний на той момент був переконаний, що в пакеті знаходиться кухонна сіль. Однак, на час подання апеляційної скарги обвинувачений змінив свою думку, вину у вчиненому визнає повністю, у скоєному щиро розкаюється. Просить вирок змінити, ухвалити новий, яким обвинуваченому ОСОБА_6 призначити покарання у виді штрафу у розмірі від однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17 тис грн.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення захисниці адвокатки ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурорки ОСОБА_5 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвокатки ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченого, неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що: обвинувачений належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин неявки та заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший термін від обвинуваченого не надходило; в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого; захисниця адвокатка ОСОБА_7 , не заперечувала щодо розгляду апеляційної скарги без участі її підзахисного; відповідно до ст. 28 КПК України кримінальне провадження повинно бути розглянуте і процесуальні рішення повинні бути прийняті у розумні строки.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту апеляційної скарги та позиції сторони захисту вбачається, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин, без мети збуту, - сторонами кримінального провадження не оспорюється, а тому апеляційним судом, з огляду на приписи ст. 404 КПК України, не перевіряється і визнається таким, що ґрунтується на вимогах законодавства та наявних у матеріалах кримінального провадження доказах.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України кваліфіковані правильно.

Сторонами кримінального провадження також не оспорюється і вид призначеного ОСОБА_6 покарання штраф, у зв`язку з чим, висновки суду першої інстанції в цій частині також не перевіряються.

Тому, вирок переглядається лише у межах доводів апеляційної скарги щодо розміру призначеного ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, внаслідок його суворості.

Доводи апеляційної скарги про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є занадто суворим заслуговують на увагу з огляду на таке.

Так, згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними статтею 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», увагу суддів звернуто на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку, і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно п. 2 вказаної Постанови, усі питання пов`язані із призначенням покарання, мають бути належним чином мотивовані у вироку.

Поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання вимоги вказаних вище норм та роз`яснень не дотримані у повній мірі, оскільки при призначенні покарання судом першої інстанції у достатній мірі не враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

Так, санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Зі змісту вироку вбачається, що призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, суд першої інстанції взагалі не вмотивував свої висновки, не зазначив, які саме обставини свідчать про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в максимальному розмірі передбаченому санкцією частини статті матеріального права.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до кримінальних проступків, має постійне місце проживання та роботи, раніше не судимий, відомостей, які б характеризували його з негативної сторони у матеріалах кримінального провадження немає, обставини, які б обтяжували ОСОБА_6 покарання відсутні.

При цьому, обставиною, яка пом`якшує обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, апеляційний суд визнає визнання вини та щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Тому, беручи до уваги наведені вище обставини, апеляційний суд вважає, що призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Відповідно до ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Із урахуванням наведеного вище, апеляційний суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде достатнім покарання у виді штрафу в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Саме таке покарання, на переконання апеляційного суду, відповідатиме як характеру та ступеню вчинених ОСОБА_6 кримінально-карних діянь, так і особі обвинуваченого, а також буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, і у свою чергу сприятиме досягненню основної мети виховання обвинуваченого у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, у тому числі й попередження вчинення ним аналогічних та нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», і у свою чергу відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи.

Тому, апеляційний суд відхиляє вимоги апеляційної скарги про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б могли слугувати безумовною підставою для скасування вироку з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у частині призначеного покарання підлягає до зміни, а апеляційна скарга сторони захисту частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 травня 2023 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні передбаченого частиною першою статті 309 КК України кримінального правопорушення, - змінити, пом`якшивши призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання до штрафу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

У решті вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: