Провадження № 1-кп/742/181/24
Єдиний унікальний № 742/727/24
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

02 лютого 2024 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , провівши підготовче судове засідання матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Глухів Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше неодноразово судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Прилуцькою окружною прокуратурою подано до суду обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 01 лютого 2024 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено до підготовчого судового засідання 02 лютого 2024 року.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували.

Крім того, прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, вчинив тяжкий злочин, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тому може переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілу, оскільки знає її місце проживання, де зберігається ключ від вхідних дверей до її будинку, потерпіла проживає одна і за станом здоров`я не може самостійно пересуватись, у зв`язку з чим остання висловила побоювання за своє життя та здоров`я; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не відпали і продовжують існувати.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 клопотання прокурора підтримав, просив його задовольнити. Підтримав позицію прокурора про наявність ризиків передбаченим п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не відпали і продовжують існувати, особливо вплив обвинуваченого на потерпілу.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу категорично заперечив, вказав, що обвинувачений обставини вчинення злочину підтвердив, вину у вчиненому визнає та кається у скоєному. Ризики про які зазначає прокурор відсутні та жодними доказами не підтверджені, та є припущенням. Тому вказав на можливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаному з позбавленням волі, а саме домашнього арешту, що буде достатнім та забезпечить виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

Обвинувачений позицію захисника підтримав.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання про продовження запобіжного заходу, приходить до наступного висновку.

Під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1- 4 ч.3 ст.314 КПК України.

Питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, з`ясовано.

На підставі наведеного, суд вважає достатніми підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик-це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитися від відповідальності, існує завжди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 грудня 2023 року, ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали визначено до 06 лютого 2024 року, включно.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує характер висунутого ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а також тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та всі наявні в матеріалах провадження дані про особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, офіційних джерел доходу, тому суд дійшов висновку про доведеність прокурором того, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що на час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, судовий розгляд ще не розпочався, потерпіла та свідки у провадженні не допитані, докази жодної зі сторін не досліджені, отже, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, з урахуванням встановлених у кримінальному провадженні обставин, має місце існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не відпали і продовжують існувати.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з проникненням у житло та з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я, вчиненому в умовах воєнного стану, що в повній мірі виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, який полягає у тому, щоб захистити суспільні інтереси та інтереси окремих громадян, які в даному випадку переважають над правами обвинуваченого.

На час розгляду клопотання прокурора раніше встановлені ризики не належної поведінки обвинуваченого не зменшились аж настільки, щоб суд мав підстави для обрання іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення дійсно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України , тому з метою запобігання встановлених ризиків та для досягнення дієвості кримінального провадження, дію запобіжного заходу необхідно продовжити.

Крім того, заявляючи вимогу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту стороною захисту не вказано за якою адресою має бути обраний такий вид запобіжного заходу, кому належить помешкання, де обвинувачений має намір проживати на строк дії обраного запобіжного заходу, не надано заяви власників житла про те, що вони не заперечують проти проживання ОСОБА_6 в належному їм помешканні, тощо.

На переконання суду, враховуючи викладені обставини, доводи захисника обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу не переважають доводів сторони обвинувачення та не зможуть запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З огляду на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я, тому суд керуючись положеннями п.1 ч.4 ст.183 КПК України не вбачає підстав для визначення йому розміру застави, як альтернативи до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-316 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області на:

15 год 00 хв. 06 лютого 2024 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого та інших учасників судового провадження.

Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, до 01 квітня 2024 року, включно.

Копію ухвали вручити учасникам справи та направити Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_8