Справа № 585/2774/22
Номер провадження 1-кс/585/622/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни клопотання слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області про застосування підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 не одруженому, з середньою спеціальною освітою, не працюючому,

запобіжного заходу - тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

08.11.2022 року до суду надійшло клопотання слідчого в якому зазначається, що 06.11.2022 близько 11 год. ОСОБА_6 в с. Перекопівка Роменського району Сумської області зустрів потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , котрий рухався в пішому порядку по узбіччю дороги та вів в руках електричний велосипед марки FADA РУТА червоного кольору, з електричним двигуном потужністю 500 ВТ, оскільки двигун велосипеду потребував підзарядки. ОСОБА_6 запропонував потерпілому ОСОБА_7 провести останнього до господарства ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_3 для підзарядки двигуна, на що потерпілий погодився. Рухаючись позаду потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 помітив як з кишені останнього випав мобільний телефон, при цьому потерпілий факт випадання не помітив. В цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний намір на заволодіння вказаним мобільним телефоном. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , умисно, переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу, повторно, у період воєнного стану, скориставшись відсутністю уваги зі сторони потерпілого, підняв з поверхні землі мобільний телефон марки TECNO моделі T372, всередині якого знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Водафон», належний потерпілому ОСОБА_7 , та поклав його до кишені свого одягу, в такий спосіб заволодівши ним. При цьому ОСОБА_6 усвідомлюючи та достовірно знаючи про належність знайденого ним мобільного телефону потерпілому ОСОБА_7 , про свою знахідку останньому не повідомив, жодних дій, спрямованих на повернення мобільного телефону законному володільцю не вчинив. Після того, як потерпілий ОСОБА_7 прийшов до господарства ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 та підключив належний йому електричний велосипед до електромережі для підзарядки, в ОСОБА_6 виник злочинний намір на заволодіння вищевказаним велосипедом. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, скориставшись тим, що потерпілий виявив відсутність свого мобільного телефону та розпочав його пошуки, з метою не бути викритим у скоєнні крадіжки, запропонував потерпілому ОСОБА_7 здійснити пошуки належного останньому мобільного телефону по маршруту його руху в с. Перекопівка Роменського району, на що той погодився. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_7 та уваги зі сторони власника господарства в місці заряджання двигуна велосипеду, ОСОБА_6 умисно, повторно, у період воєнного стану шляхом вільного доступу таємно викрав електричний велосипед марки FADA РУТА червоного кольору, з електричним двигуном потужністю 500 ВТ, належний потерпілому ОСОБА_7 , після чого залишив місце скоєння злочину разом з викраденим. Викраденим майном ОСОБА_6 в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на заявлену суму 30400 грн. Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно в умовах воєнного стану. 06.11.2022 о 16 год. 20 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. 07.11.2022 ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні № 0000533 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: - повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 06.11.2022; - протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про скоєне кримінальне правопорушення від 06.11.2022; - протоколом огляду місця події від 06.11.2022; - протоколом огляду предмету від 06.11.2022; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 від 07.11.2022; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 07.11.2022; - протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України від 06.11.2022; - протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 06.11.2022, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КК України. При виборі запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених ст. 177 КПК України, надано оцінку в сукупності всім обставинам, у тому числі: 1)вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. 2)тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та усвідомлення підозрюваним невідворотності покарання за вчинення вказаного тяжкого злочину; 3) віку підозрюваного ОСОБА_6 , стану його здоров`я; 4) наявних соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_6 , його способу життя тощо. В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Слід зазначити, що ризиком в контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При встановленні ризиків, закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності. Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду) обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Санкція вказаної статті відносить інкримінований злочин до категорії тяжкого, тому очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldоva», п.58). З огляду на наведене орган досудового розслідування, обґрунтовуючи вказане клопотання, враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , вчинення кримінального правопорушення в період воєнного стану, відсутність у підозрюваного постійного місця проживання, систематичного та легального джерела доходу, вчинення інкримінованого йому злочину у період досудового слідства в рамках іншого кримінального провадження на території іншої області за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом та у період існування заборон згідно ухвали слідчого судді про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи щодо неможливості застосування пільгових інститутів у відповідній категорії справ. Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, орган досудового розслідування вважає такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його можливого затримання у невизначеному майбутньому, із засудженням до покарання у вигляді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому на думку органу досудового розслідування без застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може переховуватись від органів досудового розслідування або суду в залежності від стадії кримінального провадження та непередбачуваністю своїх дій з метою не бути викритим та ізольованим становитиме небезпеку для суспільства.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість вчинити інше кримінальне правопорушення) обумовлена тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , не має постійного джерела доходу, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчинив кримінальне правопорушення в період воєнного стану та дії обмежень на території держави, будучи неодноразово раніше судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, не ставши на шлях виправлення, вчинив інкримінований йому тяжкий злочин у період досудового слідства в рамках іншого кримінального провадження на території іншої області за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом та у період існування заборон згідно ухвали слідчого судді про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та у зв`язку з можливим усвідомленням своєї безкарності за скоєне інкриміноване йому кримінальне правопорушення, на переконання органу досудового розслідування існує досить високий ступінь ризику вчинення спроб скоєння інших кримінальних правопорушень у випадку відсутності обмежень в його пересуванні та дозвіллі. При цьому орган досудового розслідування акцентує увагу на неможливості обрання підозрюваному ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з наступного. Неможливість обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обумовлене тим, що вказаний запобіжний захід є найбільш м`яким, і його обрання є неспіврозмірним з характером вчиненого кримінального правопорушення та наслідками, що настали внаслідок його вчинення, що може викликати осуд та негативне ставлення суспільства до правоохоронних органів та суду в силу своєї несправедливості та м`якості. Неможливість обрання запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному ОСОБА_5 обумовлюється відсутністю в останнього постійного та легального джерела доходів. Неможливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 обумовлюється тим, що обрання вказаного виду запобіжного заходу не забезпечить запобіганню можливим спробам підозрюваного вчинити дії, передбачені п.1 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, враховуючи що інкримінований йому злочин підозрюваний вчинив незважаючи на обраний йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом. При цьому обраний запобіжний захід не забезпечив належної процесуальної поведінки підозрюваного, що сприяло вчиненню ним нового злочину. Крім того підозрюваний не має постійного визначеного місця проживання, за місцем своєї реєстрації не проживає вже на протязі близько 10 років. Згідно ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим cт. 177 КПК України. Згідно ст. 183 ч. 2 п. 5 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (санкція статті інкримінованого злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 злочину. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити останнім дії, передбачені п.п.1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задоволити. Підтвердив обгрунтування вказані у клопотанні.

Слідчий в судове засідання не прибув.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти обрання запобіжного заходу тримання під вартою. Вважав можливим обрати більш м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою.

ОСОБА_6 суду пояснив, що з приводу підозри, то мобільний телефон він знайшов біля хвіртки, а те що він візьме велосипед знав власник велосипеда і він надав йому ключі та сам електричний велосипед. Він не міг повернутися до м. Канів, бо в нього слідчий забрав всі документи, тому він не міг виїхати з Роменського району, так як на блок постах перевіряють документи. Щодо обрання запобіжного заходу поклався на думку суду.

З витягу з ЄРДР вбачається наявність кримінального провадження № 0000533 від 06.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно протоколу затримання від 06 листопада 2022 року ОСОБА_6 затримано 06.11.2022 року о 16 годині 20 хвилин в порядку ч.4 ст. 208 КПК України.

06 листопада 2022 року ОСОБА_6 допитано в якості підозрюваного.

07 листопада 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Крім цього, на підтвердження обставин кримінального провадження суду надано протокол огляду місця події, протокол огляду предмета, протокол допиту потерпілого, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколи допиту свідків, протокол допиту підозрюваного, довідка про звільнення, вимога ОСК ДІАП МВС України, довідка КНП СОР ОКСЛ, довідка ІНФОРМАЦІЯ_4 , характеристика, копія ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: п.5) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, який, відповідно ст. 12 КК України, віднесений до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

З практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що суворість передбаченогопокарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи питання обґрунтованості підозри, вважаю, що на даній стадії провадження суд не може давати оцінку правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185 КК України, натомість наявні факти та зібрана інформація не викликає сумнівів в тому, що ОСОБА_6 міг вчинити саме такий злочин.

Вислухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, суд приходить до переконання, що клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Таке переконання склалося в зв`язку з тим, що при розгляді клопотання прокурор довів наявність вказаних в обґрунтування клопотання ризиків, передбачених п.1), п.5) ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджено і матеріалами даного кримінального провадження. Усвідомлення обвинуваченим відповідальності, у разі визнання його винним, свідчить про можливість обвинуваченого переховуватися від суду.

Слід зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

В зв`язку з вказаним суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, тому, підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до п.3, п.4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави має відповідати вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України та бути достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

В зв`язку з вказаним, підозрюваному слід визначити розмір застави тридцять прожиткових мінімумів на працездатну особу, в грошовому виразі 74430 гривень, що достатньою мірою буде гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, і такий розмір застави не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України.

При цьому суд не вбачає підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182 - 186, 193, 194,196, 197 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу - тримання під вартою задоволити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 терміном на 60 діб.

Строк тримання під вартою обчислювати з 16 години 20 хвилин 06 листопада 2022 року.

Строк дії ухвали - до 16 години 20 хвилин 04 січня 2023 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що становить 74430 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок: одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030200, код отримувача : 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030200.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави з дня її внесення.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на вказаний розрахунковий рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Сумського СІЗО чи іншого місця тимчасового утримання ОСОБА_6 .

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з під варти та повідомити усно чи письмово слідчого Роменського ВП ГУНП в Сумській області, прокурора Роменської місцевої прокуратури та Роменський міськрайонний суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_5 що у разі не виконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини неявки або якщо порушить покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Вручається негайно після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 14 годині 30 хвилин 10 листопада 2022 року.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1