Справа № 308/1662/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 25.10.2023 року внесені до ЄРДР за №0000779, погоджене з прокурором, про застосування відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лалово, Мукачівського району, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих до нього матеріалів слідує, що 25.10. 2023 року СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000779 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим вироком Ужгородського міськрайонного суду від 28.07.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на шлях виправлення не став, а вчинив новий злочин за наступних обставин.

Встановлено, що 03.10.2023 року близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно, діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (із змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023 року) усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу проник до дворогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , звідки шляхом вільного доступу, реалізовуючи раптово виниклий умисел, незаконно заволодів велосипедом марки «Neuzer lightning» голубого кольору, ринкова вартість якого 2697,00 гривень (дві тисячі шістсот дев`яносто сім гривень), чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку, на загальну суму в розмірі 2697,00 гривень (дві тисячі шістсот дев`яносто сім гривень). Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном отримав можливість розпорядитись на власний розсуд.

Окрім цього встановлено, що в період часу з 18 год. 00 хв. 31.10.2023 року по 07 год. 00 хв. 01.11.2023 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу проник до загальної кімнати підсобного приміщення цвинтара, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , за координатами Google Maps (48.5777668, 22.3526710), звідки шляхом вільного доступу, реалізовуючи раптово виниклий умисел, незаконно заволодів грошовими коштами у сумі 26000,00 гривень (двадцять шість тисяч гривень) які знаходились в чоловічій сумці оливкового кольору, яка була розмішена на дерев`яному вішаку зафіксованому на стіні загальної кімнати вказаного приміщення, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму в розмірі 26000,00 гривень (двадцять шість тисяч гривень). Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном отримав можливість розпорядитись на власний розсуд.

29.12.2023 року слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за погодженням прокурора Ужгородської окружної прокуратури було повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , в інкримінованих правопорушеннях повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протокол прийняття заяви від 25.10.2023 року, протокол прийняття заяви від 14.11.2023 року, протокол огляду місця події від 25.10.2023 року, протокол огляду місця події від 30.10.2023 року, протокол огляду місця події від 14.11.2023 року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.10.2023 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 26.10.1991 року, протокол допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.11.2023 року, протокол допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.11.2023 року, протокол пред`явлення потерпілій ОСОБА_7 предмета для впізнання за фотознімками від 26.10.2023 року, протокол пред`явлення свідку ОСОБА_12 особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2023 року, тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185 КК України.

05.02.2024 року, о 15 год. 23 хв., на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 29.01.2024 - ОСОБА_5 , було затримано.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім цього, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань на його користь, оскільки підозрюваний будучи на волі зможе здійснити підкуп чи застосувати насильство щодо них, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. На думку сторони обвинувачення, свідки не зможуть почувати себе у безпеці у випадку якщо знатимуть, що ОСОБА_5 перебуває на волі.

Крім цього, на думку сторони обвинувачення наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 є особою, яка раніше вже притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, та будучи на іспитовому терміні наважилася вчинити новий тяжкий злочин.

Крім цього є необхідність запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній мешкає на території, що знаходиться у безпосередній близькості до лінії державного кордону України і у разі його перетину будь-яким способом (у порядку передбаченому чинним законодавством або всупереч встановленому законом порядку) останній матиме реальну можливість переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора, суду, та, відповідно, уникнути кримінальної відповідальності, оскільки застосування до нього будь-яких заходів забезпечення, передбачених КПК України, буде неможливим. Крім того, тяжкість покарання, яке може бути застосоване до ОСОБА_5 у разі визнання обвинувальним вироком суду його винуватості у вчиненні злочину, а саме позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, стимулюватиме останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Зазначені обставини свідчать про наявність вказаного ризику та неможливість його запобігання шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

ОСОБА_5 на підставі вагомих доказів обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який йому у випадку визнання винним, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років; стан здоров`я якого не перешкоджає утриманню під вартою; офіційно ніде не працює, його майновий стан є незадовільним, перебуває на випробувальному терміні.

Оцінюючи у сукупності вказані обставини, а також наявність обґрунтованої підозри та вищенаведених ризиків, сторона обвинувачення приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин, слідчий у клопотанні просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладеними в такому підставами. Просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що підозра є обґрунтованою та наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема: підозрюваний може впливати на потерпілих, свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечила щодо внесеного слідчим клопотання. Зазначила, що її підзахисний не знав про підозру та не мав наміру ухилятися від органу досудового розслідування, а отже ризики відсутні. Просила обрати відносно її підзахисного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту або обрати мінімальний розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.185 КК України, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , в інкримінованих правопорушеннях повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протокол прийняття заяви від 25.10.2023 року, протокол прийняття заяви від 14.11.2023 року, протокол огляду місця події від 25.10.2023 року, протокол огляду місця події від 30.10.2023 року, протокол огляду місця події від 14.11.2023 року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.10.2023 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 26.10.1991 року, протокол допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.11.2023 року, протокол допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.11.2023 року, протокол пред`явлення потерпілій ОСОБА_7 предмета для впізнання за фотознімками від 26.10.2023 року, протокол пред`явлення свідку ОСОБА_12 особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2023 року, тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185 КК України.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів, спрямованих на посягання на чуже майно та має непогашену судимість, вчинив дане кримінальне правопорушення в період іспитового строку.

Також слідчий суддя бере до уваги те, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.07.2023 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнано винним у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням та призначено йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Вказані обставини, на думку слідчого судді, свідчать про схильність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення нових, умисних, корисливих злочинів.

Крім цього, судом враховано також те, що ОСОБА_5 перебуваючи в працездатному віці ніде не працює.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи наявні ризики, існування яких доведено, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить потреби досудового розслідування на даному етапі, та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного. В зв`язку з чим клопотання сторони захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме нічного домашнього арешту задоволенню не підлягає.

На даній стадії досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Слідчий суддя погоджується із твердженням органу досудового розслідування про наявність ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 та тяжкості можливого призначення покарання.

Також слідчий суддя враховує те, що підозрюваний має можливість незаконно випливати на свідків, потерпілих по кримінальному провадженню.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_5 .

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З огляду на вказане та враховуючи висловлену, в судовому засіданні позицію захисника, яка просила у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід визначити мінімальний розмір застави, беручи до уваги матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави - 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на думку слідчого судді внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з потерпілими та свідками по справі; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лалово, Мукачівського району, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 15 год. 23 хв. 16.02.2024 року.

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 15 год. 23 хв., 05.02.2024 року.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, - в розмірі 35 (тридцяти п`яти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 980 грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з потерпілими та свідками по справі:

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1