Справа № 504/2752/22
Номер провадження 1-кп/504/461/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду смт. Доброслав, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000092 від 18.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, не працевлаштованого, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 11.05.2022 року приблизно о 20:00 годині, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 вступив у словесний конфлікт, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, із ОСОБА_4 . Внаслідок наведеного, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до ОСОБА_4 та наніс йому два удари кулаком правої руки в область обличчя праворуч. Надалі ОСОБА_5 штовхнув ОСОБА_4 , в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на землю. У подальшому ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 та наніс останньому ще декілька ударів кулаком правої руки в праву область обличчя.

Вказаними злочинними діяннями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів стінок (передньої, латеральної і верхньої) правої гайморової пазухи, зі зміщенням уламків, латеральної стінки правої орбіти зі зміщенням уламків, правої виличної дуги зі зміщенням уламків, з синцем на повіках правого ока, що відповідно до п. 2.2.2 і п.4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило потерпілому тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 , вину у вчиненому правопорушенні не визнав, надав суду такі показання. ОСОБА_6 , у минулому, неодноразово поширював неправдиві зауваження, щодо обвинуваченого, щодо способу його життя. 11.05.2022 року, близько 20 години, він вийшов до своєї жінки, яка йшла до «Наталі» та побачив, що йому на зустріч іде ОСОБА_6 . З приводу минулих дорікань, обвинувачений зробив зауваження ОСОБА_7 , який був в неадекватному стані і від нього виходив запах алкоголю. Після чого, ОСОБА_6 почав шарпати обвинуваченого за рукав його куртки. В обвинуваченого не було виходу, і він відмахнувся лівою рукою в сторону обличчя потерпілого. Наніс один удар в область шиї з правої сторони. Потерпілий міг впасти. На цьому, конфлікт між ним та ОСОБА_8 закінчився. Обвинуваченого забрала дружина. Обвинувачений вказує, що потерпілий звернувся до медичного закладу для проведення судово-медичної експертизи через тривалий час, а лікар, який виїжджав на місце події повідомив, що на момент огляду у ОСОБА_4 у нього були відсутні травми, які наведені у висновку експерта. Вказав, що дійсно з ОСОБА_4 , у нього були конфлікти на передодні. Сім`я ОСОБА_9 обмовляє його та його сім`ю. Після події, на виклик прибула швидка медична допомога, поліції на місці події не було.

Незважаючи на позицію, обвинуваченого, його винуватість у даному кримінальному провадженні доводиться показаннями потерпілого, свідків у кримінальному провадженні.

Так, потерпілий ОСОБА_4 , будучи приведеним до присяги, повідомив суд, що 11.05.2022 у нього був день народження та вихідний день на роботі. Приблизно о 12:00 він випив бокал пива. Оскільки, дружина потерпілого ОСОБА_10 хворіла та їм потрібні були гроші, цього ж дня, о 14:00 год., він разом зі своєю дружиною, пішов до свого знайомого ОСОБА_11 , що є братом ОСОБА_12 , щоб забрати гроші, які йому позичав два роки тому. По прибуттю, в ході розмови у них виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_11 погрожував йому застосуванням зброї, тому ОСОБА_4 викликав поліцію. Після приїзду поліції, між ними знову виник конфлікт, та на потерпілого склали протокол за ст. 173 КУпАП. Після вказаного, потерпілий з дружиною пішли додому. Приблизно о 20:00 год. цього ж дня, ОСОБА_4 з дружиною пішли в магазин. По дорозі в магазин, він побачив, як в напрямку їх руху, попереду, стояв ОСОБА_5 з дружиною ОСОБА_13 та сусідкою. Потерпілий повідомив, що проходячи повз обвинуваченого відвернув голову в іншу сторону, в цей час ОСОБА_5 підійшов до нього та вдарив його кулаком в праву сторону обличчя, після чого наніс ще один удар в те саме місце. Якою рукою обвинувачений наносив удари, потерпілий не пам`ятає. В подальшому, ОСОБА_5 кинув потерпілого на землю, потерпілий впав на спину. Після цього, обвинувачений наніс йому ще декілька ударів, точне число яких потерпілий назвати не може. Перший удар ОСОБА_5 був несподіваним. Перед, цим випадком, конфліктних ситуацій з ОСОБА_5 не було. На місці події була дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_14 , яка розбороняла бійку, та сусідка, яка стояла поруч за декілька метрів. Після вказаних подій, потерпілий викликав швидку, яка приїхала приблизно через 30 хвилин. Лікар поміряв йому тиск, оглянув візуально. Потерпілий скаржився на біль з правої сторони обличчя, на що лікар сказав, що в потерпілого наявний «ушиб» та порадив випити таблетку. Після чого, потерпілий пішов додому, випив таблетку знеболювального засобу. В подальшому, до потерпілого, за місцем його проживання, приїхали працівники поліції. Потерпілий надав пояснення поліцейським, пішов відпочивати, оскільки йому було боляче. Цього дня, потерпілий з дому, більш нікуди не ходив. На наступний день, вранці поїхав на роботу, та був там до 15:00 год. після чого повернувся додому. Наступного ранку, 13.05.2022 звернувся до лікаря травматолога, оскільки скаржився на біль в обличчі, який направив його на томографію, де виявлено переломи гайморової пазухи. Потерпілий вказав, що в ході його лікування було здійснене хірургічне втручання, а саме установка пластин в гайморових пазухах. ОСОБА_4 також повідомив, що в дитинстві у нього був зламаний ніс, та в ході вищевказаної події на його думку від ударів ОСОБА_5 ніс йому зламано не було.

Свідок ОСОБА_10 , в судовому засіданні повідомила, що є дружиною потерпілого. 11.05.2022 приблизно о 20:00, разом з чоловіком вони йшли по вулиці Перемоги у селі Першотравневе, в сторону магазину. На вулиці, з правої сторони стояв ОСОБА_5 з дружиною ОСОБА_13 та сусідкою ОСОБА_15 . Коли вони проходили повз, ОСОБА_5 вискочив вперед та наніс удари чоловіку, зокрема коли вони стояли два удари кулаком в праву сторону обличчя. Правою чи лівою рукою наносились удари свідок не пам`ятає. ОСОБА_10 з дружиною обвинуваченого ОСОБА_13 намагались відтягнути ОСОБА_5 від потерпілого. В подальшому, її чоловік та ОСОБА_5 впали на землю, чоловік був на землі, а ОСОБА_5 опинився на ньому зверху, і наніс ще більше трьох ударів. Сусідка ОСОБА_15 спочатку стояла поруч на обочині за декілька метрів, а коли відтягнули обвинуваченого вона вже стояла в своєму дворі. Бійка тривала приблизно 7-15 хвилин. Після бійки вони пішли додому. Після вказаної події викликали швидку, у потерпілого був синяк та гематома з правої сторони. Швидка приїхала через 30 хв. Потерпілий скаржився лікарю, що в нього болить з правого боку, лікар провів огляд та сказав випити таблетку. Цього дня чоловік вживав одну склянку пива. Після бійки потерпілий викликав поліцію. Працівники поліції, приїхали до них додому приблизно о 21-21:30 год. На наступний день, чоловік випив знеболююче та поїхав на роботу, на обличчі була ще більша опухлість і синяк, і «вм`ятина». Приблизно о 15:00 год. її чоловік приїхав з роботи додому, у нього боліла голова тому він дрімав до ночі. Наступного дня поїхав на експертизу. В молодості в чоловіка був зламаний ніс.

Свідок ОСОБА_16 повідомила, що є дружиною обвинуваченого ОСОБА_5 11.05.2022 вона з сусідкою та чоловіком стояли на узбіччі. Повз них проходив ОСОБА_9 з дружиною. ОСОБА_5 підійшов до потерпілого та запитав, чи довго він, ще буде говорити про нього, що треба і не треба, на що ОСОБА_4 схватив ОСОБА_5 за куртку, а обвинувачений відмахнувся від нього та вдарив потерпілого правою долонею по потиличній частині з лівої сторони в область вуха. Після чого, свідок відтягнула ОСОБА_17 від потерпілого, ОСОБА_9 впав набік, коли він впав ОСОБА_5 більше не наносив йому удари. Конфлікт тривав приблизно півтори хвилини. Після конфлікту свідок знаходилась на вулиці біля свого будинку та бачила, що до магазину під`їжджала швидка, та чула, що там знаходиться ОСОБА_4 та його дружина. Ніяких конфліктів та незвичайних ситуацій з того місця не чула. З родиною ОСОБА_9 у них неприязні відносини.

Свідок ОСОБА_18 , будучи приведеним до присяги повідомив, що працює фельдшером швидкої допомоги. 11.05.2022 року на лінію «103», надійшов виклик про травму у с. Першотравневе по вул. Перемоги. Свідок входив у склад бригади швидкої допомоги. Прибувши на місце події, свідок спілкувався з ОСОБА_4 , який повідомив, що його побили. Свідок оглянув ОСОБА_4 , поміряв останньому тиск. У нього були наступні видимі тілесні ушкодження: забій правої скроні, невеликий синяк на правій скроні, біля вуха та припухлість скроні. В свою чергу, свідок надав ОСОБА_4 допомогу, обробив рану. ОСОБА_4 скаржився на біль у правій скроні, однак відмовився від госпіталізації, пояснивши, що чекає поліцію, тоді свідок порадив йому звернутись до хірурга, інших скарг на травми чи болі у пацієнта не було. Видимих переломів у ОСОБА_4 не було. Ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 свідок не бачив. На біль у гайморовій пазусі, ОСОБА_4 не скаржився. На думку свідка, таких тілесних ушкоджень, як закритих переломів стінок (передньої, латеральної і верхньої) правої гайморової пазухи, зі зміщенням уламків, кісток носа з двох сторін зміщення уламків, латеральної стінки правої орбіти зі зміщенням уламків, правої виличної дуги зі зміщенням уламків, з синцем на повіках правого ока у ОСОБА_4 станом на момент його огляду не було, за наявності цих ушкоджень потерпілий не міг вийти на роботу.

Свідок ОСОБА_19 повідомила суд, що у травні 2022 року до неї додому зайшла сусідка ОСОБА_12 . Після цього, вони разом, вийшли на вулицю поговорити, та до них приєднався ОСОБА_20 . Це було близько 20 год. В цей час, по дорозі йшли ОСОБА_6 з дружиною. Коли вони підійшли ближче, то ОСОБА_20 , підійшовшиши до ОСОБА_21 , запитав у нього, чому він розповідає людям неправду. Спочатку, між ними почалась сварка та штовханина, потім вони відійшли трохи вбік від двору свідка. Чоловіки штовхались, брали один одного за одяг. Жінки намагались їх розборонити та теж втрутились у перепалку, та свідок відійшла від них до свого двору. ОСОБА_19 повідомила, що бачила як ОСОБА_6 падав на землю, на спину, де лежало каміння, що робив ОСОБА_20 в цей час вона не бачила. На землю ОСОБА_4 повалив ОСОБА_22 . Свідок бачила, як ОСОБА_12 відтягнула чоловіка від потерпілого. Свідок повідомила, що в час коли ОСОБА_6 , лежав на землі, вона не бачила, як ОСОБА_22 наносив йому удари, проте цього не виключила. Чи наносили обвинувачений і потерпілий удари один одному свідок не бачила, цих обставин не виключила. Свідок повідомила, що через деякий час на місце події приїхали працівники швидкої допомоги. Свідок повідомила, що на її думку, ОСОБА_23 був у стані сп`яніння, оскільки координація його рухів була порушена.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні повідомив, що в травні минулого року, на роботі він зустрівся з ОСОБА_4 та побачив на ньому тілесні ушкодження, а саме деформацію правої частини обличчя, в районі правої скроні була вм`ятина, в області правої щоки - припухлість. Напередодні свідок бачив ОСОБА_4 в нормальному стані, а після вихідних обличчя останнього вже було пошкоджено. Свідок порекомендував ОСОБА_4 звернутись до лікаря. ОСОБА_4 повідомив, що отримав тілесні ушкодження в бійці.

Також винуватість обвинуваченого, у даному кримінальному провадженні доводиться даними письмових матеріалів, що зібрані стороною обвинувачення:

-витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000092, відповідно до якого 18.06.2022 зареєстроване кримінальне провадження за ч. 1 ст. 122 КК України. У витязі викладена коротка фабула обставин що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 17.06.2022 до ЧЧ ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 11.05.2022 знаходячись біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_25 тілесні ушкодження кулаком в обличчя в результаті чого у заявника був виявлений закритий перелом стінок правої гайморової пазухи та правої виличної дуги зі зміщенням кісткових уламків, з синцем на повіках правого ока. Згідно акта СМЕ 30/18 від 27.05.2022 тілесні ушкодження відносяться до середньої тяжкості (ЄО 2554 від 17.06.2022);

-протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17.06.2022, відповідно якого ОСОБА_4 просить прийняти міри до ОСОБА_26 , мешканця АДРЕСА_2 , який 11.05.2022 о 20:00 наніс йому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому стінок правої гайморової пазухи та правої виличної дуги зі зміщенням кісткових уламків, з синцем на повіках правого ока;

-протоколу проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_4 від 28.06.2022, який відтворив обставини події, по нанесенню йому тілесних ушкоджень, з фототаблицею проведення вказаного експерименту;

-висновку експерта №37 від 30.07.2022 за результатами проведення судово медичної експертизи ОСОБА_4 відповідно до якого, за даними медичної документації у ОСОБА_4 були виявлені закриті переломи стінок (передньої, латеральної і верхньої) правої гайморової пазухи зі зміщенням уламків, кісток носа з двох сторін зі зміщенням уламків, латеральної стінки правої орбіти зі зміщенням уламків, правої виличної дуги зі зміщенням уламків, з синцем на повіках правого ока. Виявлені у ОСОБА_4 ушкодження, могли виникнути 11.05.2022 від дії тупого предмета (предметів), конструктивні особливості якого не відобразилися та згідно п.2.2.2 і п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) по критерії тривалості розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості. Характер та локалізація виявлених у ОСОБА_4 ушкоджень вказують на те, що вони могли виникнути при обставинах та при механізмі спричинення, вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту від 28.06.2022 за участю потерпілого ОСОБА_4 ;

-висновку експертів №98 за результатами проведення комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , відповідно якого у ОСОБА_4 встановлені наступні тілесні ушкодження: закриті переломи передньої, латеральної (зовнішньої) стінок правої гайморової пазухи зі зміщенням уламків, переломи кісток носа з обох сторін зі зміщенням уламків, закритий перелом правої виличної дуги зі зміщенням уламків; закритий перелом латеральної (зовнішньої) та нижньої стінок правої орбіти зі зміщенням уламків; синець повік правого ока. Всі вищеперераховані тілесні ушкодження у ОСОБА_4 виникли в результаті неодноразової ударної дії тупих предметів; не виключено, що такими предметами могли бути руки (стиснуті в кулаки), ноги (у взутті) тощо. Виходячи з кількості та локалізації ушкоджень у ОСОБА_4 , мало місце не менш як 3 (три) травматичні дії. Не виключено, що мала місце й більша кількість травматичних дій, спрямованих в одну й ту саму ділянку. За даними медичної документації, рентгенограм, які були надані у розпорядження експертам, ушкодження у вигляді закритих переломів передньої, латеральної (зовнішньої) стінок правої гайморової пазух; зміщенням уламків, закритого перелому правої виличної дуги зі зміщенням уламків; закритих переломів латеральної (зовнішньої) та нижньої правої орбіти зі зміщенням уламків та синця повік правого ока, спричинені до звернення у спеціалізований лікувальний заклад (КНП «ООКЛ»), тобто, не виключено, що вказані тілесні ушкодження були заподіяні 11.05.2022 року. Вищевказані тілесні ушкодження, не були небезпечними для життя та, за своїм звичайним перебігом, викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.), відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості. Вказаний у медичній документації (комп`ютерна томографія головного мозку від 13.05.2022 р.) перелом «крыла клиновидной кости со смещением костных отломков» не підтверджений консультантом КУ «ООБСМЕ» (від 12.07.2022 р.). Тому даний перелом, згідно з п. 4.6., п. 4.13, п. 4.13.1. і п. 4.13.4 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) не підлягає судово-медичній оцінці, яка передбачена п.4.9 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.). та не враховувався при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у гр-на ОСОБА_4 . Перелом кісток носа у медичній документації (комп`ютерна томографія головного мозку від 13.05.2022 р.) вказаний як «застарілий», на це вказує і сам потерпілий («...в дитинстві був перелом носа, в ході подій описаних в обвинувальному акті, травму носа не отримував.,.»). Отже, згідно з п. 4.13, п. 4.13.1. і п. 4.13.4 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) він не підлягає судово-медичній оцінці, яка передбачена п.4.9 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.). та не враховувався при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у гр-на ОСОБА_4 . Утворення всіх зазначених тілесних ушкоджень, виходячи з їх характеру та локалізації, в результаті одноразового падіння на площину з вертикального, або близького до такого положення виключається. Локалізація ушкоджень на обличчі гр-на ОСОБА_4 доступна для нанесення як власною, так і сторонньою рукою, однак, дані ушкодження не характерні для самоспричинення. Встановлення обставин заподіяння тілесних ушкоджень у компетенцію судово-медичного експерта не входить, а є завданням судово-слідчих органів. Однак, враховуючи характер, локалізацію ушкоджень, не виключено, що вказані тілесні ушкодження могли бути спричинені за механізмом, який вказаний у слідчому експерименті («...Діхтяренко Денис, наніс першому удар кулаком правої руки в область правої щоки, а саме під правим оком. Після чого потерпілий повернувся лицем до лиця ОСОБА_5 , та останній наніс повторний удар кулаком правої руки в область правої щоки потерпілого ОСОБА_4 .В подальшому ОСОБА_20 штовхнув ОСОБА_4 внаслідок чого останній впав на землю в положення на спині. Коли потерпілий лежав на землі (на спині), ОСОБА_20 підбіг до потерпілого, а саме на праву сторону та, нагнувшись, почав наносити удари кулаком правої руки в область голови потерпілого, а саме в праву сторону лиця...»).

Вищевказані докази є належними, допустимими, достовірними, а у взаємозв`язку та в сукупності з показами свідків та потерпілого є достатніми для встановлення винуватості ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Невизнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, суд розцінює як обрану обвинуваченим позицію свого захисту. Проте така позиція обвинуваченого повністю спростовується показаннями потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_10 , допитаних безпосередньо під час судового розгляду під присягою, сумнівів у правдивості яких суд не має, оскільки вони послідовні, логічні та узгоджуються між собою та з результатами судово-медичних експертиз, а також показань інших свідків.

Версія обвинуваченого ОСОБА_5 , про те, що він не наносив ударів потерпілому, а лише відмахнувся від нього лівою рукою в сторону обличчя потерпілого, та вказаний удар припав в область шиї з правої сторони ОСОБА_4 , спростовується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема показань свідків, потерпілого та письмовими матеріалами.

Так, ОСОБА_4 , в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_5 підійшов до нього та вдарив його кулаком в праву сторону обличчя, після чого наніс йому ще один удар в те саме місце. Далі ОСОБА_5 кинув його на землю і потерпілий впав на спину, після чого обвинувачений наніс йому ще декілька ударів, точне число яких потерпілий назвати не зміг. Указані показання, узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні чітко, ретельно та послідовно свідчила на підтвердження вини обвинуваченого та його причетність до інкримінованого йому злочину, наполягаючи, що ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 два удари кулаком в праву сторону обличчя, далі вони обоє впали на землю, потерпілий був на землі, а ОСОБА_5 виявився на ньому зверху і ще наніс більше трьох ударів. Показання свідка ОСОБА_10 та самого потерпілого, частково узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_16 , яка повідомила суд, що обвинувачений відмахнувся від потерпілого та вдарив його саме правою рукою, тобто не відмахнувся лівою рукою, про що зазначає обвинувачений. Більше того, свідок ОСОБА_18 , який оглядав ОСОБА_4 , після події 11.05.2022 року повідомив про наявні у потерпілого наступні видимі тілесні ушкодження: забій правої скроні, невеликий синяк на правій скроні, біля вуха та припухлість скроні, тобто мало місце кілька видимих пошкоджень.

Вищевказані обставини, що встановлені судом, повністю узгоджуються із даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_4 від 28.06.2022, який детально відтворив обставини події, по нанесенню йому тілесних ушкоджень, а також із даними протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17.06.2022 року.

Судом встановлено, що подія конфліктної ситуації між потерпілим та обвинуваченим мала місце 11.05.2022 року після 20 години, після події потерпілий та його дружина попрямували до дому і до них прибули працівники поліції, які відбирали пояснення у потерпілого та свідка. Вказане не спростовано. Одразу на наступний день, після події, з ранку, потерпілий прибув за місцем роботи, а його співробітник свідок ОСОБА_24 бачив на потерпілому тілесні ушкодження у вигляді деформації правої частини обличчя, в районі правої скроні була вм`ятина, в області правої щоки - припухлість. За даними висновків судово-медичних експертиз №37 від 30.07.2022 та №98, які було надано компетентними спеціалістами, тілесні ушкодження у ОСОБА_4 виникли в результаті неодноразової ударної дії тупих предметів, не виключено, що такими предметами могли бути руки (стиснуті в кулаки), ноги (у взутті) тощо.

Таким чином, версія обвинуваченого, щодо нанесення потерпілому лише одного удару, у формі відмахування лівою рукою від потерпілого не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

При цьому, суд відхиляє покази свідка ОСОБА_16 , щодо локалізації удару, яка повідомила, що її чоловік завдав удару ОСОБА_4 в ліву частину обличчя, так, як ці показання не узгоджуються з показаннями самого обвинуваченого, свідків у провадженні та висновків експертів. З цих підстав, суд відхиляє покази свідка ОСОБА_16 , щодо кількості ударів, які обвинувачений наніс потерпілому.

Показання ОСОБА_18 про те, що у потерпілого на його думку тілесних ушкоджень, як закритих переломів стінок (передньої, латеральної і верхньої) правої гайморової пазухи, зі зміщенням уламків, кісток носа з двох сторін зміщення уламків, латеральної стінки правої орбіти зі зміщенням уламків, правої виличної дуги зі зміщенням уламків, з синцем на повіках правого ока станом на момент його огляду не було, суд до уваги не приймає, оскільки, в судовому засідання, судово медичний експерт ОСОБА_27 повідомив, що ним була проведена судово медична експертиза ОСОБА_4 , перед чим було зроблено акт медичного обстеження. 27.05.2022 року було складено акт, обстеження проводилось на основі медичної документації потерпілого. Тілесні ушкодження у потерпілого могли утворитись від одного удару. Вказані травми можливо діагностувати тільки шляхом томографії чи рентгенографії, оскільки такі тілесні ушкодження можуть бути видимими, а саме наявні деформацій чи вдавлення, або невидимими візуально, оскільки наявна припухлість та видно тільки синець, припухлість у кожному випадку індивідуальна. Описані тілесні ушкодження не характерні для падіння з висоти власного зросту чи нанесення самому собі.

Оцінюючи вказані вище докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України встановлена згідно з критерієм доведеності "поза розумним сумнівом" (ст. 17 КПК України).

Так, стандарт доказування "поза розумним сумнівом" був запозичений із правової системи загального права (Англія, США та ін.) та активно використовується Європейським судом з прав людини. Скажімо, у справі "Ушаков проти України" (рішення від 18 червня 2015 року, заява №10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Іншими словами, стандарт доказування "поза розумним сумнівом" не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої "тіні" сумніву, а при наявності лише "розумного сумніву". При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим, а саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, в їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчинені умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України.

Положеннями ст. 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України є нетяжким.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії нетяжких, одружений, непрацевлаштований, раніше не судимий, має постійне місце проживання, громадянин України, на обліках у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває, посередньо охарактеризований за місцем проживання, вину у вчиненому порушенні не визнав, надав показання, що розцінені судом, як неправдиві, тобто у вчиненому не розкаявся.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у середніх межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 122 КК України, у виді обмеження волі.

Суд вважає, що застосування до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі не відповідатиме тяжкості вчиненого діяння, його характеру, а також особі обвинуваченого та вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого альтернативне покарання у виді обмеження волі , оскільки вказане покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується з принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме їх особі.

Відсутні пом`якшуючі обставини вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, обрав позицію захисту, згідно якої намагався уникнути від кримінальної відповідальності, а тому підстав для застосування ст. 69, 75 КК України не встановлено.

Цивільний позов не заявлений,

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Клопотань про обрання запобіжного заходу на цій стадії до суду не надходило.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк покарання у виді обмеження волі обчислювати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1