ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2559/23 Справа № 175/7829/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь у

режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (приймає участь у

режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0004027 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді , постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати щодо підозрюваного запобіжній захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України. У разі відмови у задоволені апеляційної скарги, просить визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян.

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що не доведена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, як і не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Зазначає, що слідчим суддею не було враховано те, що підозрюваний раніше не судимий, є військовослужбовцем, бажає надалі продовжити службу, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має на утриманні двох дітей.

Визначений розмір застави суперечить фактичним обставинам справи та майновому стану підозрюваного, так як після повідомлення про підозру щодо військовослужбовця видано наказ про зняття з нього усіх видів матеріального забезпечення. Окрім цього, у власності підозрюваного перебуває лише автомобіль ЗАЗ2103.

У протоколі затримання вказаний не правильний час фактичного затримання.

Разом з цим, відповідно до пояснень свідків вбачається, що військовослужбовець відмовився виконувати наказ, полавшись на те, що у нього погіршився стан здоров`я та він має низький морально-психологічний стан.

Згідно із консультативним висновком спеціаліста від 24.10.2023 року ОСОБА_8 не рекомендується залучати до виконання бойових завдань терміном на 2 тижні.

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2023 року було задоволено частково клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши його до гауптвахти до 31 грудня 2023 року, з визначенням застави у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, наявні ризики, передбачені п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, також врахував особу підозрюваного, який є військовослужбовцем, наявні міцні соціальні зв`язки, стан здоров`я підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Пункт 5 ч. 1 ст. 176 КПК України передбачає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні прокурора дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри , колегія суддів враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: повідомленням про виявлене кримінальне правопорушення; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 02.11.2023 року, відповідно до яких 02.11.2023 року о 10.23 годині в їх присутності ОСОБА_8 відмовився виконувати бойовий наказ, мотивував відмову незадовільним станом здоров`ям та низьким морально-психологічним станом, однак відповідно до довідки військо-лікарської комісії від 25.10.2023 року ОСОБА_8 придатний до військової служби; протоколами проведення слідчого експерименту від 02.11.2023 за участю свідків ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 02.11.2023 року; протоколом огляду від 02.11.2023 року, а саме оптичного диску, відповідно до якого солдат ОСОБА_8 відкрито відмовився виконувати бойовий наказ, посилаючись на незадовільний морально-психологічним та фізичний стан; довідкою військово-лікарської комісії від 25 жовтня 2023 року, відповідно до якої солдат ОСОБА_8 придатний до військової служби; довідкою начальника МП2ШБ від 02.11.2023 року, відповідно до якої військовослужбовець ОСОБА_8 скарги на стан здоров`я не пред`являв

При цьому на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулювання остаточного обвинувачення та обґрунтування засудження.

При цьому колегія суддів враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення є доведеною.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею правильно встановлено наявність ризиків, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які є військовослужбовцями, оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. До клопотання долучені покази свідків, а тому зазначене підтверджує наявність ризику за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, слідчий суддя врахував, що підозрюваний також може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтувавши наявність цих ризиків в ухвалі , крім того, на їх існування вказує ігнорування встановлених законодавством України вимог щодо порядку несення військової служби та те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час воєнного стану, що вказує на високу суспільну небезпечність підозрюваного, тому колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні слідчого та встановлені в ухвалі слідчого судді.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані щодо особи підозрюваного, а саме, що він є військовослужбовцем, має постійне місце реєстрації та проживання, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий.

Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Крім цього, ОСОБА_8 підозрюється за ч. 4 ст. 402 КПК України, тому щодо нього відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний раніше не судимий, є військовослужбовцем, бажає надалі продовжити службу, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має на утриманні двох дітей, - колегія суддів вважає таким, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що у протоколі затримання вказаний не правильний час фактичного затримання ОСОБА_8 не може бути взято до уваги, оскільки зазначена захисником обставина не впливає на визначення строку тримання під вартою, так як розбіжності мали місце в межах одного дня, строк тримання під вартою рахується відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України у днях.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_8 не мав прямого умислу на вчинення злочину, передбаченого ст. 402 КК України, оскільки за станом здоров`я не мав фізичної можливості його виконати, що підтверджується консультативним висновком КНП ОК психіатрична лікарня м. Слов`янська від 24.10.2023 року не є слушним, так як ці доводи спростовуються висновком військово-лікарської комісії від 25.10.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_8 придатний до військової служби, а також довідкою начальника МП2ШБ від 02.11.2023 року, відповідно до якої військовослужбовець ОСОБА_8 скарги на стан здоров`я не пред`являв.

У разі скарг на стан здоров`я організація надання медичної допомоги передбачена нормативно-правовими актами, відповідно до яких визначено відповідальних осіб за надання медичної допомоги.

При цьому, відповідно до п. 5 глави 3 Наказу Міністерства оборони України Про затвердження Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців № 394 від 03.11.2020 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України №38/35660 12.01.2021 року, засуджені, узяті під варту, заарештовані та затримані військовослужбовці під час прийняття на гауптвахту (КТЗ) підлягають обов`язковому медичному огляду. Медичний огляд, надання екстреної (невідкладної) медичної допомоги здійснюються в кімнаті проведення медичних оглядів черговим медичним працівником по гауптвахті (КТЗ), призначеним відповідним начальником гарнізону згідно з графіком, наданим начальником медичної служби гарнізону. Засуджені, узяті під варту та затримані військовослужбовці-жінки на вимогу оглядаються службовими особами - жінками. Присутність інших осіб під час проведення медичного огляду забороняється.

Результати медичного огляду заносяться до книги запису хворих військовослужбовців, які тримаються на гауптвахті (КТЗ).

Якщо виявлено, що засуджений, узятий під варту, заарештований, затриманий військовослужбовець має тілесні ушкодження, ознаки тортур, травм, включаючи психологічні, чи явні ознаки захворювання, у тому числі інфекційного характеру, черговий медичний працівник та начальник гауптвахти (посадова особа, відповідальна за організацію охорони в підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні) вживають заходів щодо надання йому екстреної (невідкладної) медичної допомоги та направлення для подальшого лікування до закладу охорони здоров`я Збройних Сил України. У таких випадках черговий медичний працівник робить запис у книзі запису хворих військовослужбовців, які тримаються на гауптвахті (КТЗ), та в медичній книжці засудженого, узятого під варту, заарештованого, затриманого військовослужбовця.

Надані копії медичних документів щодо огляду лікарем не свідчать про те, що ОСОБА_8 за станом здоров`я не міг виконувати бойовий наказ.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 , а саме те, що він підозрюється у непокорі , тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненої в умовах воєнного стану, на підставі ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано визначив заставу в розмірі 214720 гривень, оскільки ОСОБА_8 підозрюється за ч. 4 ст. 402 КК України, що є тяжким злочином, має матеріальне забезпечення як військовослужбовець, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.08.2023 року( а.п. 81), тому колегія суддів вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Посилання захисника на те, що щодо ОСОБА_8 видано наказ про зняття з усіх видів матеріального забезпечення не підтверджується матеріалами справи, під час апеляційного перегляду стороною захисту відповідних документів надано не було, крім того, зазначене посилання не впливає на висновки слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу, як у вигляді тримання під вартою, так і альтернативного застави, що не перевищує граничного розміру.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимоги апеляційної скарги захисника слід відмовити.

Керуючись ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2023 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ __________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4