Провадження № 1-кс/537/87/2024
Справа № 537/329/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна,

установив:

Слідчий СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у встановленому законом порядку погодженим з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області відповідно до вимог якого просить накласти арешт намайно, яке вилучене в ході проведення огляду 20.01.2024 , а саме на: автомобіль марки «Audi», моделі «А4», темного кольору, 1995 року випуску, з номерним знаком « НОМЕР_1 », він-код НОМЕР_2 на іноземній реєстрації Литовської республіки, який належить згідно реєстраційного талону ОСОБА_4 та який перебуває у володінні потерпілого ОСОБА_5 ; технічний паспорт на вказаний автомобіль, серія та номер НОМЕР_3 ; страховий поліс; два ключі від автомобіля.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000043 від 20.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. 19.01.2024 до ЧЧ ВнП №1 КРУП надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що в період часу з квітня 2023 року по 19.01.2024 невстановлена особа, таємно, заволоділа належним йому транспортним засобом - автомобілем «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1995 року випуску, який зберігався на СТО в м. Кременчук. Так, під час досудового розслідування свідок ОСОБА_6 добровільно видав автомобіль марки «Audi», моделі «А4», темного кольору, 1995 року випуску, номерним знаком « НОМЕР_1 », він-код НОМЕР_2 на іноземній реєстрації Литовської республіки, технічний паспорт на вказаний автомобіль Н118623, страховий поліс та два ключі від автомобіля. Вказані речі було оглянуто та вилучено до відділення поліції №1 КРУП ГУ НП в Полтавській області. 20.01.2024 вилучене в ході проведення огляду майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні Враховуючи дані обставини та те, що вилучені речі, являються матеріальними об`єктом, що зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження останніх та необхідність у проведенні судово-імунологічної експертизи вилучених речей, а також для виконання інших слідчих дій, необхідних для встановлення об`єктивної істини у справі, слідчий просить накласти на них арешт.

Ініціатор клопотання в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить клопотання розглядати без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Володілець майна на яке прокурор просить накласти арешт ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Надав заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно та просить розгляд клопотання проводити без його участі.

Володілець майна на яке прокурор просить накласти арешт ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Надав заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно та просить розгляд клопотання проводити без його участі.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Розглянувши клопотання, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим суддею достовірно встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000043 від 20.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 20.01.2024 за заявою ОСОБА_5 внесено відомості такого змісту: «19.01.2024 до ЧЧ ВнН №1 КРУП надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що в період часу з квітня 2023 року по 19.01.2024 невстановлена особа, таємно, заволоділа належним йому транспортним засобом - автомобілем «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1995 року випуску, який зберігався на СТО в м. Кременчук».

На час розгляду клопотання, письмову підозру у вчиненні кримінального правопорушення за описаним вище фактом будь-якій визначеній фізичній особі не вручено.

З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 20.01.2024 встановлено, що останній в квітні 2022 року придбав автомобіль марки «Audi» моделі «А4» 1995 року випуску, чорного кольору з номерним знаком НОМЕР_1 та він кодом НОМЕР_2 за 950 доларів США. Вказаний транспортний засіб був не розмитнений, тому потерпілий придбав його з правом користування по технічному паспорту. В квітні місяці 2023 року ОСОБА_5 вирішив віддати автомобіль на ремонт до СТО під назвою «Крута іскра», що знаходиться по вул. Велика Набережна у м. Кременчуці. Там був автомеханік, який представився, як ОСОБА_7 . З ОСОБА_8 та його колегою ОСОБА_9 потерпілий обговорив ціну ремонту та ціну запчастин. Після цього він здійснив переказ грошових коштів у розмірі 3 500 грн на банківську картку ОСОБА_9 за номером № НОМЕР_4 за запчастини, які були потрібні для ремонту. ОСОБА_9 пообіцяв, що машину зроблять протягом 2-3 днів. ОСОБА_5 віддав ключі та техпаспорт від автомобіля ОСОБА_8 . Через 3 дні потерпілий подзвонив ОСОБА_9 на номер НОМЕР_5 , але він не відповідав на дзвінки. Після цього, ОСОБА_5 вирішив подзвонити до ОСОБА_8 . Останній повідомив, що ОСОБА_9 поїхав до м. Дніпро та повертатись не збирається. Поспілкувавшись з ОСОБА_8 , вони дійшли до того, що він поверне ОСОБА_9 , а той зробить машину, проте поки ОСОБА_9 не буде, машина буде знаходитись на їх СТО. ОСОБА_5 погодився на такі умови та вирішив почекати. З травня 2023 по січень 2024 року останній був в зоні бойових дій . 15.04.2024 у потерпілого почалась відпустка й він вирішив приїхати до м. Кременчук для того, щоб забрати свій автомобіль. Проте приїхавши на вищевказане СТО, на якому він залишав свій автомобіль, ОСОБА_5 побачив, що на місці, де мав би бути автомобіль його немає.

З протоколу огляду від 20.01.2024, наданого ініціатором клопотання в його обґрунтування, вбачається, що 20.01.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав працівникам поліції: транспортний засіб марки «Audi», моделі «А4», темного кольору, 1995 року випуску, з номерним знаком « НОМЕР_1 », він-код НОМЕР_2 ; технічний паспорт; страховий поліс; ключі від транспортного засобу.

Згідно постанови т.в.о. заступника начальника відділення поліції начальника СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_10 від 20.01.20024, автомобіль марки «Audi», моделі «А4», темного кольору, 1995 року випуску, з номерним знаком « НОМЕР_1 », він-код НОМЕР_2 на іноземній реєстрації Литовської республіки, який належить згідно реєстраційного талону ОСОБА_4 та який перебуває у володінні потерпілого ОСОБА_5 ; технічний паспорт на вказаний автомобіль, серія та номер НОМЕР_3 ; страховий поліс; два ключі від автомобіля визнано і приєднано до кримінального провадження № 0000043 від 20.01.2024, як речовий доказ та передано на зберігання до ВП №1 КРУП за адресою: м. Кременчук, вул. І. Приходька, 69-Б.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2, 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що вказане в прохальній частині клопотання майно, яке було вилучене в ході огляду, може бути доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000043 від 20.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме на: автомобіль марки «Audi», моделі «А4», темного кольору, 1995 року випуску, з номерним знаком « НОМЕР_1 », він-код НОМЕР_2 на іноземній реєстрації Литовської республіки, який згідно реєстраційного талону належить ОСОБА_4 та який перебуває у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; технічний паспорт на вказаний автомобіль, серія та номер НОМЕР_3 ; страховий поліс; два ключі від автомобіля, що добровільно видав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.01.2024 в ході проведення огляду загальнодоступної ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на розпорядження та користування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому, володільцям майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційної інстанції області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1