УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 рокум.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001401 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Рівне, громадянки України, українки, з повною вищою освітою, працюючої ФОП, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, суд

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2021 року, близько 17 год. 30 хв., ОСОБА_5 перебуваючи на території своєї садової клумби, яка розташована позаду будинку в якому вона проживає, що по АДРЕСА_3 , на ґрунті неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, з метою заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, умисно кинула садовий секатор у його ліву руку, внаслідок чого спричинила потерпілому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу з саднами на зовнішній поверхні лівого плеча, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, - як умисне легке тілесного ушкодження.

До початку судового засідання обвинувачена ОСОБА_5 подала до суду клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. Клопотання обвинувачена ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що з дня вчиненням нею кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України минуло більше двох років.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину в інкримінованому їй кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.125 КК України не визнала, підтримала подане нею клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. Просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності тазакрити кримінальне провадження відносно неї.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав подане обвинуваченою ОСОБА_5 клопотання, просив суд клопотання задоволити, звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_6 повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду кримінального провадження в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила проти звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, посилаючись на те, що наявні підстави та умови для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження, оскільки кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченій, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, з моменту вчинення якого минуло більше двох років.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 , заслухавши думку прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_5 вважає що клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

В п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №1 від 23.12.2005 року роз`яснено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України.

Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відноситься до категорії кримінальних проступків.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 вчинено 18 травня 2021 року.

Таким чином, з дня вчинення вказаного кримінального правопорушення, минуло більш ніж два роки. Строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закінчився.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання обвинуваченої і вважає, що обвинувачена ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження стосовно неї слід закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст.129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Тобто, вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вищевказаній нормі закону.

У Постанові Верховного Суду України по справі №161/694/20 від 10.08.2021 року зазначено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п.1 ч.2 ст.284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч.1 ст.129 КПК України, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Тому, в зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, подану потерпілим ОСОБА_6 позовну заяву про стягнення з ОСОБА_5 шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального проступку в розмірі 30 000 грн., слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Аналогічні висновки щодо такого правозастосування викладені в постановах Верховного Суду у справі №531/2332/14-к від 24 травня 2018 року та у справі №185/442/16-к від 15 січня 2019 року.

Відповідно до положень ч.9 ст.100 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - садовий секатор, що виготовлений з металу, який має два гострі заокруглені ножі, що по середині між собою скріплені металевою гайкою з болтом і чотирма металевими шурупами з різьбою, та армотизуючу пружину, що розташована між ручками садового секатора на які одягненні кожухи чорного кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №SUD 3003737, та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, знищити.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.288, 350, 376, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, задоволити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Рівне, громадянку України, українку, з повною вищою освітою, працюючу ФОП, раніше не судиму, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального проступку, залишити без розгляду.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - садовий секатор, що виготовлений з металу, який має два гострі заокруглені ножі, що по середині між собою скріплені металевою гайкою з болтом і чотирма металевими шурупами з різьбою, та армотизуючу пружину, що розташована між ручками садового секатора на які одягненні кожухи чорного кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №SUD 3003737, та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_1