Справа № 444/18/24
Провадження № 1-кп/444/107/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000473 від 09.11.2023 року, щодо ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець міста Рава-Руська, Жовківського району, Львівської області зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, раніше судимий 22.12.2022 року Жовківським районним судом за ст. 126-1 КК України),

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 22.12.2022 Жовківським районним судом за ст.126-1 КК України до покарання у вигляді 150 годин (сто п`ятдесят) годин громадських робіт на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив новий умисний злочин проти життя і здоров`я особи, за наступних обставин.

Окрім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, систематично 14.03.2023, 02.06.2023 та 08.06.2023 вчиняв стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 психологічне насильство, яке проявлялося в образах, нецензурній лайці, погрозах фізичної розправи, чим принижував її честь та гідність, що призвело до психологічних страждань потерпілої, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності 03.04.2023 та 09.08.2023 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, рішеннями Жовківського районного суду Львівської області.

ОСОБА_4 , продовжуючи свою протиправну злочинну діяльність, 08.11.2023 приблизно о 17 год. 00 хв. умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, перебуваючи за місцем спільного проживання із потерпілою ОСОБА_5 , під час безпідставно спровокованого ним словесного конфлікту, висловлював в адресу останньої образливі нецензурні слова, погрожував фізичною розправою, штовхав, шарпав за одяг, принижуючи цим її честь та гідність, тобто вчинив психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань потерпілої, тобто вчинив домашнє насильство.

В судовому засіданні обвинувачений вказав, що він підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що 08.11.2023 року о 17:00 год. за місцем її проживання в АДРЕСА_2 , обвинувачений прийшов до неї в нетверезому стані та почав її ображати. Вона сказала йому, щоб він пішов, але він не хотів йти. Вона сама почала виходити, але він її не пускав, почав шарпати і нецензурно обзивати, тому вона подзвонила до дільничного.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, що підлягають доказуванню, оскільки проти цього не заперечили учасники судового провадження і такі обставини ніким не оспорюються. Зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною. При цьому їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні судом було досліджено:

- довідку-характеристику № 162 від 22.11.2023 року, видану КП «Рава-Руське будинкоуправління № 2», згідно якої ОСОБА_4 характеризується посередньо;

- довідку № 1176 від 22.11.2023 року, видану КП «Рава-Руське будинкоуправління № 2», про склад сім`ї ОСОБА_4 ;

- вимога про судимість, згідно якої ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності;

- відомості КНП «Рава-Руська лікарня» від 15.11.2023 року про неперебування ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального кодексу України домашнє насильство. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину повторно.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із ст.12 КК України є нетяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів діяльності), особу винного його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеристику за місцем проживання, за наявності обставин, які пом`якшують покарання, та обставини, яка обтяжує покарання, тому приходить до висновку про необхідність застосування покарання у виді арешту в межах санкції статті, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого. Така міра примусу на переконання суду є достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Питання про документи потрібно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати потрібно вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо судове рішення не скасовано після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1