ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3257/23 Справа № 205/5963/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2023 року, про відмову в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2023 року, в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовлено.

Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що засуджений є особою раніше неодноразово судимою, своєю поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання не довів свого виправлення, оскільки притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання, у зв`язку з чим має стягнення у вигляді догани.

Також судом враховано, що сам по собі факт наявності заохочень під час перебування в колонії не слугує підставою для звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2023 року, скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити та звільнити його від відбування покарання умовно достроково.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що висновки суду є необґрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що за час відбування покарання довів своє виправлення. Зазначає, що судом не враховано, що він має заохочення, приймає участь у виховних заходах, сумлінно ставиться до праці та позитивно характеризується.

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, зазначивши про своє виправлення; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки, на його думку, засуджений не довів свого виправлення; перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Так, ст. 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК Україниумовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що вказаних вимог закону судом першої інстанції при розгляді подання дотримано.

Згідно довідки та характеристики, що надані установою виконання покарань, ОСОБА_6 з 12.03.2020 року знаходиться в установах виконання покарань, кінець строку припадає на 12.03.2024 року.

За час відбування покарання у ДУ Солонянська виправна колонія №21 характеризується посередньо, дотримується норм, які визначають порядок, умови та розпорядок дня установи, режим відбування покарання порушував, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, та має одну міру реагування, у виді вигляді профілактичної бесіди. Згідно характеристики ОСОБА_6 , індивідуальний план виховної роботи виконаний на 61 відсоток.

Крім того, засуджений має два стягнення у вигляді доган за створення конфліктної ситуації та вилучення заборонених предметів, за час відбування покарання має п`ять заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, отримані головною мірою за період з кінця 2022 року та початку 2023 року.

Головною підставою для умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі. Також колегією суддів враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_6 свого виправлення належною поведінкою за весь період відбування покарання, оскільки з часу перебування в установі виконання покарань з 12.03.2020 р. перші заохочення мав лише 19.10.2021 року, крім того активної участі у виховних заходах чи спеціалізованих програмах установи не приймає, через що у колегії немає підстав вважати, що засуджений своєю сумлінною поведінкою систематично доводить своє виправлення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що 16.07.2021, 04.05.2022, 23.11.2022, рішеннями адміністративної комісії установи визнавався таким, що на шлях виправлення не став. Також засуджений ОСОБА_6 є особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини, за які знову був притягнутий до кримінальної відповідальності.

Наведене свідчить про те, що останній схильний до системної протиправної поведінки, його особа має стійку антисоціальну спрямованість, а виправлення цього засудженого до повного відбуття призначеного покарання має беззаперечно підтверджуватись вагомими доказами, яких не вбачається.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та наявність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що суд не в повній мірі врахував обставини провадження, є безпідставними, оскільки наявність заохочень, тим більше за одночасної наявності декількох стягнень, не підтверджує систематичності вчинення засудженим дій, що підтверджують його виправлення до повного відбуття призначеного покарання, та сама по собі не є підставою для застосування до нього умовно-дострокового звільнення. Судом досліджені та оцінені всі обставини, які мали значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

З огляду на вищевикладене, доводи засудженого не спростовують висновки суду першої інстанції щодо безпідставності клопотання, а також не свідчать про доведення засудженим свого виправлення та про наявність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2023 року, про відмову в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4