Провадження №1-кп/748/37/23
Єдиний унікальний № 743/686/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000555 від 25 листопада 2017 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Замглай Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, працюючого слюсарем Ріпкинської ЖЕД, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2022 року за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., штраф сплачено 14 березня 2023 року (т. 6 а.с.225), з обліку Чернігівського районного сектору №2 Філії ДУ "Центр пробації" в Чернігівській області знятий 29 березня 2023 року.( т.7 а.с. 119).

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Замглай Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Замглай Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не судимого в силу ст. 89 КК України ( т.7 а.с. 116)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Волосківці Менського району Чернігівської області, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживаючого: АДРЕСА_6 , не судимого в силу ст. 89 КК України ( т.7 а.с. 117,118)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

також за участю особи, щодо якої вирішується питанняч про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_13 , його захисника ОСОБА_14 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачені неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , та особа, яка на момент вчинення кримінального правопорушення, не досягла віку кримінальної відповідальності та відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , близько 20 год. 00 хв. за попередньою змовою групою осіб, маючи єдиний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, прийшли до господарства АДРЕСА_7 , де неповнолітні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_15 та особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, ОСОБА_13 через паркан проникли на територію зазначеного господарства. Перебуваючи на території господарства неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , шляхом виймання віконного скла гаража, проник всередину, де, відкривши замикаючий пристрій гаража зсередини, відчинив ворота. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, обвинувачений ОСОБА_7 , неповнолітні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та особа, яка не досіягла віку кримінальної відповідальності, ОСОБА_13 , всупереч волі власника, шляхом викочування з гаража за допомогою фізичної сили, незаконно заволоділи автомобілем марки ВАЗ-21051, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у постійному користуванні ОСОБА_17 , та шляхом з`єднання дротів завели транспортний засіб і розпочали його рух, поїхавши у невідомому напрямку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, цивільний позов потерпілого не визнав. Суду надав показання, що 24 листопада 2017 року близько 20.00 год. до нього приїхав ОСОБА_18 , забрав його та ОСОБА_5 і вони катались на автомобілі, заїжджали і до товариша в с. Буянки Ріпкинського району Чернігівської області, але він не вийшов до них, його батько сказав, що він уже спить. Колір автомобіля він уже не пам`ятає, марка ВАЗ 2107, за кермом даного автомобіля він не був.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, цивільний позов потерпілого не визнав. Підтримав покази обвинуваченого ОСОБА_4 у тому, що 24 листопада 2017 року близько 20.00 год. приїжджав ОСОБА_18 , забрав його та ОСОБА_4 і вони їздили с. Буянки Ріпкинського району Чернігівської області, батько сказав, що ОСОБА_19 уже спить. Поліція сказала, що бачили схожий автомобіль, якщо він надасть покази, то йому буде умовний строк.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, цивільний позов потерпілого не визнав. Згідно ст. 63 Конституції відмовився надавати показання суду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, зазначив, що він не причетний до скоєння цього злочину, цивільний позов потерпілого не визнав.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_21 , їх вина у скоєнні інкримінованого їм кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами, які узгоджуються між собою.

Свідок ОСОБА_22 суду надав покази, що восени 2017 року пізно увечері він був у себе у дворі, до двору під`їхав автомобіль, загавкав собака, тому він вийшов на вулицю подивитись. На вулиці горіли вуличні ліхтарі, поодаль від двору стояв автомобіль марки Жугулі, колір здається світлий, номера автомобіля не запам`ятав. Від автомобіля до нього підійшов ОСОБА_23 та спитав чи вдома його син ОСОБА_19 . Він відповів, що він удома, але виходити не буде, бо вже відпочиває. ОСОБА_24 повернувся та пішов до автомобіля. Помітно було, що в салоні хтось був, але не міг згадати кількість осіб, що сиділи в автомобілі. За кермом автомобіля ОСОБА_24 він не бачив, не зафіксував з якого боку він підходив до автомобіля. Коли повернувся до хати на запитання сина сказав, що приїжджав ОСОБА_25 , хотіли мабуть покататись на автомобілі. По звуку чув, що хлопці довгенько заводили той автомобіль. Після того випадку днів через два - три пішли чутки про викрадення автомобіля потерпілого.

Свідок ОСОБА_26 надав суду покази, що усіх обвинувачених він знає. Восени 2017 року коли він ще навчався у школі був випадок, що пізно ввечері до двору під`їхав автомобіль, його батько вийшов на вулицю, а коли повернувся, то повідомив, що приїжджали знайомі ОСОБА_26 , але батько їм сказав, що він уже спить і не вийде до них. Один з них за словами батька був ОСОБА_25 . Наступного дня у школі говорили про викрадення автомобіля.

Свідок ОСОБА_27 суду зазначила, що правопорушення сталось близько п`яти років тому, тому подробиць вона не пам`ятає. Вона була класним керівником у ОСОБА_13 , хлопці викрали автомобіль у ОСОБА_17 . ОСОБА_13 охарактеризувала позитивно, завжди прислухався до порад, знаходили спільну мову.

Свідок ОСОБА_28 була класним керівником у ОСОБА_5 . У той день у школі говорили про цю справу. З ОСОБА_5 проживає в одному будинку, тому зайшла з`ясувати, чому його не було у школі. ОСОБА_5 відповів, що напередодні ввечері вони гуляли, а потім вирішили покататись на автомобілі з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , а також здається ОСОБА_13 , йому соромно було прийти до школи після того, що сталось. При їх розмові була присутня мама ОСОБА_29 . Подробиць вона уже не пам`ятає, можливо ОСОБА_5 і розповідав їй тоді про викрадення автомобіля, називав його марк, але вона уже не пам`ятає. На той час вона пам`ятала краще. Охарактеризувала ОСОБА_5 з позитивної сторони, не схильний до правопорушень.

Крім показань допитаних судом свідків, вина обвинувачених ОСОБА_30 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_31 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами:

- заявою ОСОБА_17 від 25 листопада 2017 року, яка надійшла до Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, з якої вбачається, що ОСОБА_17 просить провести перевірку та притягнути до кримінальної відповідальності винних осіб, які вчинили крадіжку його автомобіля ВАЗ 21051 р.н. НОМЕР_1 1985 року випуску бежевого кольору, № кузова НОМЕР_2 з його гаража, який розташований за адресою: АДРЕСА_7 , хто міг вчинити злочин ОСОБА_17 не відомо.( т.2 а.с.55 )

На підставі заяви ОСОБА_17 відомості про дану подію 25 листопада 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000555 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.( т.2, а.с.52 )

- даними протоколу огляду місця події від 25 листопада 2017 року, з якого вбачається, що слідчим з письмого дозволу власника ОСОБА_32 оглядалося господарство, розташоване за адресою: АДРЕСА_7 , на території якого є гараж одноповерховий з чердачним приміщенням, яке відділене дерев`яними балками та дерев`яною дошкою. Зі сторони господарства вхід до гаража здійснюється через дерев`яні одностворчаті двері, які на момент огляду відкриті. Гараж має два вікна зі сторони двору та огороду. Зі сторони вулиці гараж має дерев`яні ворота на дві створки, які відкриваються в бік вулиці та зачиняються на два крючки в верхній частині, які одягаються в петлі з металевого прута в стелі гаража. Такі самі крючки та петлі маються і в нижній частині воріт по одному на кожній створці. Посередині воріт мається запір металевий, який кріпиться на лівій створці та дві петлі на створках воріт, яким запираються дві створки між собою. На момент огляду ворота гаража не замкнуті, прикриті та підперті дерев`яним пеньком зі сторони вулиці. В гаражі наявний автомобіль червоного кольору марки «Шевроле Авео» на колесах з литими дисками сірого кольору, тонованими вікнами, на момент огляду, з зачиненими вікнами та без візуальних пошкоджень, стоїть в дальній частині гаража від воріт, біля вхідних дверей зі сторони двору. Чердачне приміщення має вікно з дерев`яною рамою, засклене скляними шибками. Вікно прямокутної форми, на момент огляду, без пошкоджень. Під час огляду вилучено реєстраційний документ в заламінованому стані на автомобіль марки «ВАЗ 21051» д.н. НОМЕР_1 , на ім`я володільця ОСОБА_33 ( т.2, а.с.57-65 )

- даними протоколу огляду місця події від 26 листопада 2017 року, з якого вбачається, що слідчим проведено огляд ділянки місцевості в полі поблизу лісу, що знаходиться по праву сторону на відстані близько 500 м від дороги, що йде від автодороги «Ріпки-Буянки» до смт. Замглай Ріпкинського району Чернігівської області. На даній ділянці знаходився автомобіль ВАЗ 2105 д.р.н. НОМЕР_1 бежевого кольору, передньою частиною по напрямку автодороги «Ріпки-Буянки». Автомобіль зовні мав на передній частині, на склі бруд, по всьому кузову вм`ятини старого характеру, двері автомобіля зачинені, але не замкнені на замок. При обробленні поверхонь салону, керма, магнітним порошком «Рубін», слідів рук виявлено не було. Під час огляду вилучено автомобіль ВАЗ 2105 НОМЕР_1 ( т.2, а.с.79-81 )

- даними додаткового протоколу огляду місця події від 06 лютого 2018 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється гараж, розташований на території господарства АДРЕСА_7 . Будівля представляє собою цегляну споруду, одноповерхову з горищем вкритим шиферною стріхою. Вхід до гаража здійснюється через одностворчаті дерев`яні двері, зеленого кольору, які на момент огляду знаходяться у закритому положенні на металевий навісний замок. При відкритті, на відстані 2 м стоїть автомобіль марки ВАЗ 2105, д.р.н. НОМЕР_1 бежевого кольору. При обробці поверхонь авто із зовнішньої сторони та всередині салону експертним порошком типу «Рубін», слідів рук виявлено не було. При виході з приміщення гаражу та обході будівлі в стіні мається віконний отвір на висоті один метр від землі, який заставлений дерев`яною дошкою та двома фрагментами скла з явними нашаруваннями пилу. При обробці поверхонь скла експертним порошком типу «Рубін», слідів рук виявлено не було ( т.2, а.с.116-123 )

- за висновком автотоварознавчої експертизи від 12 грудня 2017 року № 5655/17-24 вбачається, що середня ринкова вартість автомобіля марки ВАЗ 21051, рік випуску 1985, д.н.р. НОМЕР_1 , бежевого кольору, в працюючому стані, станом на 24 листопада 2017 року, складає: 22563,57 грн.( т.2, а.с.87-90 )

- висновком додаткової автотоварознавчої експертизи від 15 лютого 2018 року № 483/18-2 згідно якого вартість матеріального збитку завдана власнику автомобіля середня ринкова вартість автомобіля марки ВАЗ 21051, рік випуску 1985, д.н.р. НОМЕР_1 , бежевого кольору, внаслідок його незаконного заволодіння станом на 24 листопада 2017 року, складає: 1324,59 грн. ( т.2, а.с.109-114 )

- даними протоколу слідчого експеримента від 08 лютого 2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_34 , захисника ОСОБА_35 , з якого вбачається, що ОСОБА_4 детально розповів про викрадення транспортного засобу, яке відбулося 24 листопада 2017 року за попередньою змовою групою осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 . А саме зазначив, що саме ОСОБА_6 запропонував незаконно заволодіти транспортним засобом, на що всі інші погодились. Крім того, ОСОБА_4 вказав на деталі вчинення даного кримінального правопорушення, зокрема, що він, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 обійшли господарство потерпілого та перелізли через паркан, залізли на стріху господарської споруди та спустились на територію господарства, де ОСОБА_6 відігнув цвяхи з віконної рами, вийняв скло та заліз до гаража. ОСОБА_4 та ОСОБА_13 тим же чином повернулись на вулицю. ОСОБА_6 зсередини відкрив ворота гаража, всі зайшли всередину та викотили автомобіль, при цьому ОСОБА_6 був за кермом автомобіля. Ворота гаража підперли дерев`яною колодою. Автомобіль відкотили подалі від гаража, шляхом схрещування дротів ОСОБА_6 завів автомобіль, ОСОБА_4 сів поряд з ОСОБА_6 на передньому сидінні, позаду сіли всі інші. Автомобілем вони поїхали до с. Буянки, хотіли запросити ОСОБА_36 з ними покататись, але його батько сказав, що він спить та виходити не буде. Після цього вони поїхали в поле, де ОСОБА_6 та ОСОБА_7 крутили автомобілем "п`ятаки" аж поки автомобіль не вийшов з ладу. Після чого ОСОБА_6 шарфом витер всі відбитки пальців на автомобілі і вони піски пішли додому до селища Замглай. ( т.2, а.с.145-152 )

З висновку експерта від 13 травня 2020 року № 19/23/2/2/18-СЕ/20 вбачається, що психологічні особливості комунікативного процесу відтворення ОСОБА_4 обстановки та обставин подій за матеріалами відеозапису слідчого експерименту, проведеного 08 лютого 2018 року за його участі характеризуються наявністю психологічно значимих умов, що відповідають психологічні специфіці (проявам та закономірностям) реконструкції подій та не суперечать індивідуально - психологічним особливостям ОСОБА_4 .

В ході слідчої дії задана значна кількість відкритих питань, що не мають активного випереджувального характеру, виключають несамостійність відповідей ОСОБА_4 та стимулюють до змістовного розширення його повідомлень у відповідності з психологічною специфікою самої процедури слідчої дії. Альтернативні запитання переважно змістовно випливають з попередніх повідомлень ОСОБА_4 або ґрунтуються на інформації, яка міститься в кримінальному провадженні, випливає з наявних фактів, які було виявлено в ході інших слідчих (розшукових) дій. Зміст таких запитань відповідає загальному логічному розгортанню сюжету подій, реконструйованих під час слідчої дії.

ОСОБА_4 у своїх відповідях на альтернативні запитання переважно продовжує свої повідомлення, використовуючи власну систему логічних одиниць, що свідчить про відсутність суттєвих змін у формулюванні подальших відповідей підекспертного, окрім зміни його першопочаткової відповіді щодо несправності автомобіля біля господарства ОСОБА_37 . Неможливо виключити вплив на відповіді підекспертного альтернативних запитань щодо: чи передавав якісь речі ОСОБА_38 підекспертному під час викрадення автомобіля; що учасники події робили з автомобілем, коли покидали його; чи пішли вони після всіх подій в Замглай. Сугестивні (з натяком) запитання мають функцію упорядкування комунікативної діяльності підекпертного протягом слідчої дії та не впливають на зміст його відповідей. Альтернативні та сугестивні (з натяком) запитання суттєво не вплинули на процес реконструкції основних подій. Комунікативна технологія слідчих дій впорядковує та стимулює активність комунікативної діяльності ОСОБА_4 та, у цілому, не має суттєвих ознак психологічного впливу на останнього.

Комунікативна діяльність ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у процесі відтворення ним подій незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_17 , під час проведення 08 лютого 2018 року за його участю слідчої дії за матеріалами відеозапису слідчої дії - слідчого експерименту, проведеного 08 лютого 2018 року, характеризується помірною ініціативністю діалогової активності. Абсолютна більшість відповідей ОСОБА_4 є змістовно поширеними категоричними ствердженнями, що містять ініціативні уточнення та специфічні деталі про ознаки подій, які він реконструює. Невербальні засоби комунікативної діяльності ОСОБА_4 іноді виконують функцію супутнього смислового навантаження, наявні ознаки орієнтування в місцевості, в якій відбувається слідча дія. У цілому, реконструкція ОСОБА_4 обставин та перебігу подій відображає ознаки, що, за своєю суттю є психологічними «слідами» минулого досвіду відносно реконструйованих подій.

Враховуючи періодичну неможливість спостереження особливостей невербальної комунікації ОСОБА_4 під час проведення за його участю слідчого експерименту від 08 лютого 2018 року, не представляється можливим визначити наявність/відсутність психологічних особливостей, властивих для самостійного/несамостійного відтворення подій інкримінованих йому діянь при проведенні вказаної слідчої дії.

При проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 із застосуванням відеозапису, суттєвих ознак психологічного впливу на нього з боку осіб, які брали участь у проведенні даної слідчої дії, в основному, не виявлено( т.4, а.с.134-153 )

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09 лютого 2018 року за участі підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_39 , захисника ОСОБА_35 вбачається, що ОСОБА_5 підтвердив події які відбулися 24 листопада 2017 року, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене за попередньою змовою групою осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , та детально розповів про роль кожного з них при вчиненні даного злочину. ( т.2, а.с.173-180 )

Протокол результатів аудіо-відеоконтролю місця (за особою) від 12.03.2018 відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та протокол про результати аудіо-відеоконтролю місця (за особою) від 12.03.2018 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т.3 а.с. 135- 163) суд визнає недопустими доказами в силу положень ст. 87 КПК України, оскільки вони проведені у формі допиту та з істотними порушеннями прав ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , зокрема права на захист, а також отримання показань чи пояснень від цих осіб, які не були повідомлені про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання.

Оцінюючи сукупність досліджених судом доказів у їх достатності для доведеності вини всіх обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, суд обгрунтовує свої доводи такими висновками.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судовому засіданні вину у заволодінні транспортним засобом потерпілого ОСОБА_17 не визнали.

Незважаючи на таку захисну позицію обвинувачених, що є їх правом на захист, суд дійшов висновку про доведеність вини кожного з обвинувачених у заволодінні транспортним засобом, що належить потерпілому, 24 листопада 2017 року за попередньою змовою між собою.

Зокрема, у ході слідчого експерименту ОСОБА_4 у присутності законного представника та захисника добровільно детально розповів та показав учасникам слідчої дії обставини скоєння злочину, розповів роль кожного з обвинувачених у його вчиненні. Слідчий експеримент за участю ОСОБА_4 проведено у відповідності до вимог КПК України, протокол підписаний всіма учасниками слідчої дії, які погодилися з викладеним змістом протоколу, заперечення чи зауваження були відсутні. При проведенні цієї слідчої дії та в ході судового розгляду ніхто не зазначав про тиск на неповнолітнього на той час обвинуваченого.

Слід зазначити, що при наданні показів на слідчому експерименті обвинуваченим ОСОБА_4 тільки йому могли бути відомі обставини, що вони автомобілем заїжджали до свідка ОСОБА_22 запросити його сина ОСОБА_19 покататись з ними. Крім того, ОСОБА_4 укзав на вікно на території господарства потерпілого, через яке вони проникли до гаража, спочатку перелізши через паркан, а також зазначав, що автомобіль вони спочатку викотили з гаража, відкотили на певну відстань, а лише потім завели.

І лише після цієї інформації були встановлені свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_26 , які і підтвердили ці обставини.

Показами свідка ОСОБА_22 у судовому засіданні підтверджені покази обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , надані в ході слідчих експериментів, що приблизно за два дні до того, як йому стало відомо про викрадення автомобіля у потерпілого пізно ввечері ОСОБА_4 на автомобілі світлого кольору приїжджав до сина свідка у с. Буянки Ріпкинського району з метою покликати його кататися з декількома особами, які знаходились в автомобілі та яких свідку невдалось розгледіти через темряву. Також свідок ОСОБА_22 вказував, що хлопці довго не можли завести автомобіль, що в певній мірі узгоджується з тим, що за показами самих обвинувачених на слідчому експерименті автомобіль врешті- решт прийшов у несправність і вони його покинули на полі.

Крім того, висновком судової психологічної експертизи № 19/23/2/2/18-СЕ/20 від 13 травня 2020 року підтверджено добровільність дачі показів ОСОБА_4 під час слідчого експерименту, а суть висновків вказаної експертизи зводилась також і до того, що ОСОБА_4 в ході слідчої дії розповідав про ті події, які в дійсності відбувалися в його житті.

Покази ОСОБА_4 , надані ним у ході слідчого експерименту до деталей узгоджуються з показами ОСОБА_5 , наданих у ході проведеного з ним слідчого експерименту, який суд визнав допустимим доказом, який повідомив обставини вчинення злочину разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , вказуючи роль кожного у заволодінні транспортним засобом. Слідчий експеримент за участю ОСОБА_5 проведено у відповідності до вимог КПК України, протокол підписаний всіма учасниками слідчої дії, які погодилися з викладеним змістом протоколу, заперечення чи зауваження були відсутні. При проведенні цієї слідчої дії та в ході судового розгляду ніхто не зазначав про тиск на неповнолітнього на той час обвинуваченого.

Отже, захисна позиція неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 співпадає, а тому не можна стверджувати, що порушено право на захист обвинувачених через те, що їх інтереси захищав адвокат ОСОБА_40 .

Зауваження сторони захисту, що слідчі експерименти проведені на місці лише в гаражі, тобто не повністю, без виїзду в с. Буянки не свідчать про їх недопустимість, як доказу, оскільки даними цих слідчих експериментів детально висвітлено саме незаконне заволодіння обвинуваченими транспортного засобу з проникненням до гаража потерпілого.

Показання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у ході проведених з ними слідчих експериментів також частково підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_28 , яка спілкувалась з ОСОБА_5 у нього вдома у присутності його матері, що на думку суду, виключає примус, а свідчить про усвідомлення обвинуваченим протиправності вчиненого та доцільності визнати скоєне та який повідомив обставини вчинення злочину разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , вказуючи роль кожного у заволодінні транспортним засобом. З плином часу подробиць свідок уже не згадала.

Суд не погоджується з твердженням захисників обвинувачених, що слідчі експерименти за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відбувались у формі допиту, тому є недопустимим доказом, оскільки з відеозапису цієї слідчої дії вбачається, що обвинувачені самостійно добровільно у присутності законних представників та захисника розповідали про події, які відбувались у той день та як уже було зазначено судом вище, повідомляли лище їм відомі деталі, а також відповідали на уточнюючі запитання.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні, що про те, що треба говорити на слідчому експерименті йому повідомили співробітники поліції спростовується тим, що ним повідомлені подробиці під час слідчої дії, які могли бути відомі тільки йому, як учаснику події, зокрема, щодо підпирання воріт гаражу колодою, витирання слідів пальців рук з автомобіля ОСОБА_6 своїм шарфом, щодо наявності віконного отвору в гаражі потерпілого, через яке було здійснено проникнення до гаража, про приїзд їх разом з ОСОБА_4 увечері до с. Буянки до ОСОБА_26 , а також, що автомобіл спочатку відкотили від гража на певну відстань, а вже потім завели.

Те, що в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 змінили показання та заперечували свою причетність до скоєння даного злочину, не може однозначно свідчити про неналежність і недопустимість проведених з ними слідчих експериментів, оскільки обвинувачений не несе відповідальності за зміну показань чи відмову від дачі показань та не зобов`язаний довлдити свою невинуватість перед судом.

Отже, зазначені слідчі експерименти є самостійними процесуальними джерелами доказів, які узгоджуються як між собою, так і із дослідженими судом письмовими доказами, показами свідка ОСОБА_22 та вказують на причетність всіх обвинувачених до скоєння даного злочину.

У відповідності до ч. 2 ст. 97 КПК України, суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів, незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів. При прийнятті цього рішення суд зобов`язаний врахувати, зокрема, обставини надання первинних пояснень, які викликають довіру щодо їх достовірності.

Таким допустимим доказом суд визнав покази свідка ОСОБА_28 - класного керівника ОСОБА_5 , яка спілкувалась з обвинуваченим у нього вдома та в присутності матері, ОСОБА_5 підтверджував свою участь та участь інших обвинувачених у заволодінні транспортним засобом потерпілого ОСОБА_17 .

Зауваження захисників про те, що під час огляду місця події вікно через яке ніби то проникли обвинувачені до гаража, є цілим, не заслуговують на увагу, оскільки мова йшла не про вікно над воротами гаража, а про вікно до гаража всередині двору, через яке, як зазначили обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на слідчих експериментах вони і проникли до гаража потерпілого.

Зауваження захисників обвинувачених про відсутність слідів рук також не заслуговують на увагу, оскільки обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на слідчих експериментах повідомили лише їм відому обставину, що ОСОБА_6 своїм шарфом повитирав всі деталі на автомобілі, щоб знищити сліди рук.

Таким чином, визнавальні покази ОСОБА_5 та ОСОБА_4 під час проведення слідчих експериментів, які частково підтверджені показами ОСОБА_22 та ОСОБА_28 , узгоджуються з дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами, повністю підтверджують вину усіх обвинувачених у заволодінні транспортним засобом потерпілого ОСОБА_17 , а заперечення в суді усіма обвинуваченими своєї вини у цьому, а також заперечення своєї причетності до скоєння суспільно- небезпечного діяння ОСОБА_13 суд розцінює як захисну версію, обумовлену відсутність обов`язку обвинувачених доводити свою невинуватість та намагання обвинувачених таким чином уникнути відповідальності за скоєне.

Оцінивши докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_31 у скоєнні кримінального правопорушенняч, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Дії обвинувачених, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та з проникненням в інше сховище, органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує дані про особу обвинуваченого, умови його життя та виховання, рівень розвитку, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Житлово-побутові умови проживання неповнолітнього ОСОБА_4 на час скоєння кримінального правопорушення є задовільними, що підтверджується Актом обстеження матеріально- побутових умов проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину неповнолітнім. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. За місцем проживання, навчання обвинувачений характеризується позитивно. На момент ухвалення цього вироку ОСОБА_4 має непогашену судимість: вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2022 року був засуджений за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., штраф сплачено 14 березня 2023 року (т. 6 а.с.225), з обліку Чернігівського районного сектору №2 Філії ДУ "Центр пробації" в Чернігівській області знятий 29 березня 2023 року.( т.7 а.с. 119).

За висновком Ріпкинського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Чернігівській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, історію правопорушень, низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб) ( т.1, а.с.135-138)

Враховуючи наведені обставини, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , те, що він вчинив кримінальне правопорушення в неповнолітньому віці, а також його суб`єктивне ставлення до скоєного, а саме, невизнання вини, намагання уникнути відповідальності, суд доходить висновку, що достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 2 статті 289 КК України без конфіскації майна.

Враховуючи дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , висновок органу пробації, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванямз покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки на момент ухвалення вироку ОСОБА_4 досяг повноліття.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує дані про особу обвинуваченого, умови його життя та виховання, рівень розвитку, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є вчинення злочину неповнолітнім. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. За місцем проживання, навчання обвинувачений характеризується позитивно.

За висновком Ріпкинського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Чернігівській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, історію правопорушень, низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб) ( т.1, а.с.119-123 ).

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який в силу ст. 89 КК України є несудимим, характеризуючі дані, висновок органу пробації, обставини, за яких обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 2 статті 289 КК України без конфіскації майна.

Враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, висновок органу пробації, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванямз покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки на момент ухвалення вироку ОСОБА_6 досяг повноліття.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 не встановлено. За місцем проживання, навчання обвинувачений характеризується посередньо.

За висновком Ріпкинського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Чернігівській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, історію правопорушень, ризик вчинення повторного правопорушення оцінюється як середній, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, (в тому числі окремих осіб) ( т.1, а.с.125-127)

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який в силу ст. 89 КК України є несудимим, характеризуючі дані, висновок органу пробації, обставини, за яких обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 2 статті 289 КК України без конфіскації майна.

Враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, висновок органу пробації, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванямз покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При призначенні покарання обвинваченому ОСОБА_5 суд враховує дані про особу обвинуваченого, умови його життя та виховання, рівень розвитку, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття на досудовому слідстві та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. За місцем проживання, навчання обвинувачений характеризується позитивно, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

За висновком Ріпкинського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Чернігівській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, історію правопорушень, низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб) ( т.1, а.с.128-133 )

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , характеризуючі дані, висновок органу пробації, обставини, за яких обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, що значно знижує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, а також з урахуванням положень ч.2 ст. 416 КПК України, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України нижче нижньої межі, встановленої у санкції статті за даний злочин у виді позбавлення волі, без конфіскації майна.

Враховуючи дані щодо особи обвинуваченого висновок органу пробації, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванямз покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки на момент ухвалення вироку ОСОБА_5 досяг повноліття.

По кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_17 заявлено цивільний позов про стягнення в солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_31 майнової шкоди у розмірі 11 709 грн. та моральної шкоди в сумі 10 000 грн. ( т. 1 а.с.72-75).

Згідно Актового запису про смерть № 370 ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ( т.6 а.с. 174 ).

Відповідно ч. 5 ст. 128 цього Кодексу,цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи, яка була однією із сторін у справі.

Отже, враховуючи, що цивільний позивач у справі ОСОБА_17 помер, тому цивільний позов про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_31 на користь ОСОБА_17 майнової шкоди у розмірі 11 709 грн. та моральної шкоди в сумі 10 000 грн. слід залишити без розгляду. Роз`яснити потерпілій ОСОБА_41 можливість звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати по справі за проведення судової автотоварознавчої експертизи (висновок експерта № 5655/17-24 від 12 грудня 2017 року ) - на суму 1 188 грн. 00 коп.; за проведення додаткової судової автотоварознавчої експертизи (висновок експерта № 483/18-24 від 15 лютого 2018 року) - на суму 2 002 грн. 00 коп.; судової психологічної експертизи ( висновок № 19/23/2/2/18-СЕ/20 від 13 травня 2020 року) на суму 11 932 грн. 76 коп., а всього на загальну суму 15 122 грн. 76 коп. слід з стягнути з обвинувачених у дольовому порядку по 3 024 грн. 55 коп. з кожного.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_30 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_31 органом досудового слідства не обирався, підстав для його обрання до вступу вироку у законну силу суд не вбачає.

Керуючись ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді двох років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_17 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_42 майнової шкоди у розмірі 11 709 грн. та моральної шкоди в сумі 10 000 грн. - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 в дольовому порядку на користь держави процесуальні витрати по 3 024 грн. 55 коп.з кожного.

Речові докази:

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_3 від 30.03.2005 на автомобіль ВАЗ - 21051, автомобіль марки ВАЗ 21051, 1985 р.в., р.н. НОМЕР_1 , н.к. НОМЕР_4 , бежевого кольору, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_17 , залишити ОСОБА_17 ;

оптичний носій VIDEX DVD +R 16x 4.7 Gb 120 min із записом слідчої дії слідчого експерименту від 08.02.2018 за участю підозрюваного ОСОБА_4 , оптичний носій VIDEX DVD +R 16x 4.7 Gb 120 min із записом слідчої дії слідчого експерименту від 09.02.2018 за участю підозрюваного ОСОБА_5 , оптичний носій NANOTEX DVD +R 16x 4.7 Gb 120 min із записом відмови в отриманні повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 та його законного представника ОСОБА_43 від 19.03.2018 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою у той же строк з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1