Справа № 159/2714/23 Провадження №11-кп/802/624/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2023 року, яким -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Озденіж Рожищенського району Волинської області, не працюючий, не одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньо-спеціальною освітою, громадянин України, Українець, судимий: 25 грудня 2009 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. 17 лютого 2011 року умовно-достроково звільнений із невідбутим терміном покарання 1 рік 4 місяці 16 днів; 09 листопада 2011 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. 29 травня 2015 року умовно-достроково звільненого із невідбутим терміном покарання 2 місяці 22 дні; 23 січня 2018 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців. 23 червня 2018 року звільненого по відбуттю покарання; 18.11.2020 Трускавецьким міським судом Львівської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнений 21.01.2021 по відбуттю строку покарання.

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_8 у виді домашнього арешту продовжено до набрання вироком законної сили,

Вироком вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 будучи судимим за вчинення крадіжки, 25 жовтня 2022 року близько 17 годині 30 хвилин, в умовах воєнного стану, що діє відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житловій кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_1 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, бажаючи незаконно збагачення, шляхом вільного доступу, таємно повторно, викрав з гаманця, який лежав на поверхні ліжка, грошові кошти в сумі 9000 гривень, належні ОСОБА_10 , після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши останній майнових збитків на вказану суму.

Крім того, він, повторно, 02 січня 2023 року близько 11 години 30 хвилин, в умовах воєнного стану, що діє відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого чайна, усвідомлюючи свої суспільно небезпечні дії та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з корисливих мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на частково огородженому подвір`ї будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття незачинених вхідних дверей, проник всередину житла, звідки таємно викрав з кімнати - індукційну плитки фірми «Esreranza» вартістю 800 гривень,, належну ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши останньому майнових збитків на вказану суму.

Крім того, він, повторно, 07 березня 2023 року близько 14:00 години, в у мовах воєнного стану, що діє відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи свої суспільно небезпечні дії та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з корисливих мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на частково огородженому подвір`ї будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження вікна, проник в середину господарського приміщення, звідки таємно викрав бензопилу марки «Foresta» вартістю 1890 гривень, металеву зелену каністру ємкістю 5 літрів, яка не становить майнової цінності, в якій знаходився бензин А95 в кількості 4 літри загальною вартістю 190 гривень, належні ОСОБА_12 , після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши останній майнових збитків на загальну суму 2080 гривень.

У поданій апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення покарання без застосування вимог ст. 75 КК України. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання порушено вимоги ст.65 КК України. Посилаються на те, що судом не в повній мірі враховано особу обвинуваченого, оскільки він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочинів, утримує господарство, має на утриманні неповнолітню дитину, просив вибачення в потерпілої ОСОБА_13 , інші потерпілі претензій до нього не мають. Просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити, призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування обвинуваченого та захисника, які, кожен зокрема, підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити вирок без змін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом в порядку ст. 349 КК України, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України є правильною і також не оскаржується.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання засудженому без застосування ст. 75 КК України, не відповідають ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого через тяжкість покарання є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, що останній має постійне проживання та має на утриманні малолітню дитину, не одружений, за місцем проживання характеризується задовільно, перебуває на обліку у лікаря нарколога внаслідок вживання алкоголю з 2009 року. На обліку у лікаря психіатра не перебуває, висновком експерта встановлено, що обвинувачений в період інкримінованого діяння так і після має можливість усвідомлювати свої дії та керувати ними, примусового лікування не потребує. Разом з тим, ОСОБА_8 скоїв тяжкі злочини, не працює, неодноразово судимий, у тому числі за аналогічне правопорушення, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.

Крім того, з висновку досудової доповіді убачається, що орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб); застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю у умовах ізоляції (а.с.60-64).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнав визнання вини повністю, розкаяння, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування збитків, шляхом повернення майна.

До обставин, які обтяжують покарання суд відніс вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відбуття покарання обвинуваченим реально, окрім того і відсутні підстави для призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України, разом з тим, знайшов за можливе і необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі наближеного до мінімального, передбаченого санкцією статті, за якою той засуджується.

Обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, як самим обвинуваченим так і іншими особами, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, суд не вбачає.

Доводи захисника, які наведені в апеляційній скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2023 року відносно ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді