печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2023 м. Київ

Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинувачених (in absentia) у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000003відомості про яке 05.01.2021внесено до ЄРДР за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) (ім`я батька ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та громадянки Республіки Сербія, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , без постійного місця проживання на території України;

ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) (ім`я батька ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та громадянина Республіки Сербія, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , без постійного місця проживання на території України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_10 , захисник ОСОБА_11 , представник потерпілого (цивільного позивача) - адвокат ОСОБА_12

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

З 03 жовтня 2014 року громадянка Республіки Сербія, ОСОБА_5 , перебувала у шлюбі з громадянином Республіки Сербія, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Від шлюбу народжена донька ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . За час спільного проживання між подружжям виник конфлікт, причиною якого стали різні погляди на виховання дитини.

Не бажаючи продовжувати подружнє життя, ОСОБА_5 ініціювала розірвання шлюбу, оголосивши чоловіку ОСОБА_16 умови відповідної угоди, за яких вона як матір дитини буде самостійно здійснювати батьківські права над нею, без додаткової згоди останнього подорожувати та проживати з дитиною за кордоном до досягнення нею повноліття, а також від свого імені буде подавати заяви для зміни місця проживання дитини, яка буде прописана за адресою: АДРЕСА_2 .

У свою чергу на ОСОБА_14 мали б покладатись обов`язки, впродовж 25 днів з моменту підписання угоди сплатити ОСОБА_5 6 000 000 (мільйонів) євро, щомісяця сплачувати на утримання дитини 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) динарів та половину плати за навчання доньки.

Отримавши усну відмову ОСОБА_14 від запропонованих умов угоди, які оголосила ОСОБА_5 , остання 28.02.2019 подала позов про розірвання шлюбу до судових органів Республіки Сербія, не повідомивши про це останнього.

Після ряду судових засідань, які відбулись упродовж 2019-2020 років, а зокрема після того, як про судовий розгляд справи з приводу розірвання шлюбу дізнався ОСОБА_14 та подав зустрічний позов про розірвання шлюбу, ОСОБА_5 , побоюючись, що судовими органами Республіки Сербія з великою долею ймовірності не будуть задоволені її позовні вимоги про розірвання шлюбу, що зрештою може призвести до позбавлення її батьківських прав та не отримання матеріального забезпечення на проживання, діючи з корисливих мотивів та на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин, посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини та, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_14 та бажаючи їх настання, вирішила вчинити його умисне вбивство, після чого одноособово здійснювати батьківське право над донькою ОСОБА_15 та успадкувати майно і грошові активи ОСОБА_14 .

Усвідомлюючи, що самостійно реалізувати вказаний задум неможливо, ОСОБА_5 , з метою здійснення умисного вбивства ОСОБА_14 , звернулась за допомогою до свого рідного брата - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якому повідомила про свої наміри та отримала від нього згоду на участь у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_14.

ОСОБА_8 , маючи відповідний авторитет і лідерські якості та ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини та, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_14 та бажаючи їх настання, з метою вчинення особливо тяжкого, умисного злочину, умисного вбивства, який потребував ретельної довготривалої підготовки, вирішили ОСОБА_5 та ОСОБА_8 створити та очолити стійке об`єднання - організовану групу, до складу якої залучили знайомого ОСОБА_8 - громадянина України Особа_1, до відома якого довели план щодо створення організованої групи, визначивши для себе функцію керівників групи, а для Особа_1 - учасника організованої групи.

Таким чином, вказані особи попередньо, умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій, зорганізувалися у стійке об`єднання у формі організованої групи, метою діяльності якої було вчинення особливо тяжкого злочину, який потребував ретельної довготривалої підготовки, розробивши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий кожному учаснику, з розподілом їх ролей, спрямованих на реалізацію цього плану та досягнення єдиного злочинного результату.

Так, відповідно до вказаного плану, Особа_1, будучи громадянином України та особою, яка з певною періодичністю прибуває на територію України, повинен був під час чергового візиту підшукати на території України особу/осіб, які б за обіцяну грошову винагороду, на замовлення керівників організованої групи, створять штучні умови, що змусили б ОСОБА_14 прибути на територію України, де здійснити його викрадення і примусити підписати документи, підготовлені та надані ОСОБА_5 , які у подальшому б дали їй можливість одноособово здійснювати батьківське право над дитиною ОСОБА_15 .

Поряд з цим, згідно розробленого плану, особи, які попередньо мали позбавити волі ОСОБА_14 , повинні були б за допомогою паролів доступу до його банківських рахунків, наданих ОСОБА_5 , здійснити перерахування коштів на рахунки, відкриті у банківських установах, за реквізитами, названими останньою, а також отримати письмові документи, які б давали підстави, після здійснення умисного вбивства ОСОБА_14 , одноособово отримати спадщину ОСОБА_5 .

Після виконання умов спільно розробленого ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та Особа_1 плану, ОСОБА_14 необхідно було позбавити життя, а отримані грошові кошти та майно підлягали поділу між собою.

Вказану діяльність учасники організованої групи планували та проводили поетапно, при цьому всі їх дії були спрямовані на досягнення єдиного злочинного результату, який виражався у вчинені умисного вбивства ОСОБА_14 та усуненні перешкод, в разі їх виникнення.

На кожному етапі вчинення злочину, кожен з учасників організованої групи мав виконувати свою роль, шляхом здійснення певних дій.

Водночас, всі учасники організованої групи, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та Особа_1, були достовірно обізнані про кримінальну караність злочину, при цьому кожен із учасників організованої групи мав реальну можливість добровільно відмовитись від його вчинення.

Організована група, створена ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , характеризувалась наступними ознаками:

- попередньою організованістю в спільне об`єднання, про що свідчить розроблений та ухвалений учасниками план вчинення злочину, з чітким розподілом ролей між учасниками об`єднання;

- стійкістю злочинного об`єднання, що виразилося у її стабільності, тобто тривалості, системності та детальній організації функціонування об`єднання, наявності необхідних для функціонування фінансових та технічних можливостей, а також згуртованості учасників, що підтверджується міцними внутрішніми зв`язками між учасниками об`єднання, єдиним планом злочинних дій та усвідомленням кожним з учасників факту об`єднання в організовану групу для досягнення єдиного злочинного результату;

- стабільністю організованої групи, яка виразилась у ретельній довготривалій підготовці вчинення злочину та у спрямованості дій учасників вказаної групи для досягнення очікуваного результату;

- тривалістю існування створеної ОСОБА_8 та ОСОБА_5 організованої групи, приблизно з листопада 2020 року, однак не пізніше ніж з 02.12.2020 до 11 червня 2021 року (до моменту затримання одного з учасників організованої групи правоохоронними органами).

Так, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 здійснювали безпосереднє керівництво діями учасників організованої групи, визначали і уточнювали обов`язки кожного з них під час вчинення злочинів для досягнення загальної злочинної мети, особисто брали участь у підборі учасника організованої групи, розробляли план вчинення злочинів.

Крім того, ОСОБА_8 , особисто вживав заходи щодо не викриття злочинної діяльності групи, правоохоронними органами, розподіляв ролі між учасниками групи, особисто визначив спосіб позбавлення життя ОСОБА_14 .

У свою чергу ОСОБА_5 особисто надавала учасникам організованої групи інформацію про: адреси проживання ОСОБА_14 на території Республіки Сербія, дати виліту потерпілого на територію України, наявність або відсутність охорони в останнього, паролі доступу до засобів зв`язку та банківських рахунків потерпілого; забезпечувала підготовку документів, необхідних для підписання потерпілим, та підтверджувала свою платоспроможність перед виконавцями умисного вбивства.

Особа_1, будучи учасником організованої групи, згідно розподілених організаторами злочинної групи функцій, забезпечував підшукання осіб, які за грошову винагороду створять штучні умови для необхідності виїзду ОСОБА_14 до України, де здійснять його викрадення і примусивши підписати документи, підготовлені та надані ОСОБА_5 , вчинять його умисне вбивство; отримував інформацію про пересування ОСОБА_14 на території України, транспортні засоби, на яких пересувається потерпілий, його засоби зв`язку.

З метою реалізації спільного, відомого всім учасникам організованої групи плану, у період часу з 02.12.2020 по 04.12.2020 Особа_1, прибувши на території України та зустрівшись зі своїм знайомим ОСОБА_23 (що є свідком у справі), запропонував йому роль виконавця/співвиконавця умисного вбивства ОСОБА_14 .

Дотримуючись попередньо розробленого плану, Особа_1 висловив ОСОБА_23 його деталі. В якості винагороди за дії, спрямовані на виконання вказаного плану, Особа_1 запропонував ОСОБА_23 половину грошових коштів від продажу квартири, що належить ОСОБА_5 , та знаходиться у АДРЕСА_4 , вартістю близько 800 000 євро, тобто 400 000 євро.

При цьому, Особа_1 довів ОСОБА_23 спільно розроблений з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 злочинний задум, відповідно до якого, ОСОБА_23 повинен створити штучні умови, які б змусили ОСОБА_14 прибути на територію України, де під виглядом проведення слідчих дій працівниками поліції затримати ОСОБА_14 , тим самим його викрасти, після чого перемістити у заздалегідь підготовлене місце, а згодом, після підписання потерпілим документів під примусом, вчинити його умисне вбивство.

Усвідомлюючи протиправний характер доручених дій та переконавшись у рішучості злочинних намірів ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та Особа_1, з метою попередження вчинення вказаних злочинів, 04.01.2021 ОСОБА_23 , звернувся до правоохоронних органів з відповідним повідомленням, дав згоду на проведення заходів, спрямованих на викриття злочинних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та Особа_1, виконуючи при цьому роль так званого виконавця викрадення та умисного вбивства ОСОБА_14 .

У подальшому, з метою припинення злочинних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та Особа_1, ОСОБА_23 , діючи в якості так званого "виконавця" вчинення викрадення та умисного вбивства ОСОБА_14 , погодився на виконання, доведеного до його відому злочинного плану.

08 червня 2021 року приблизно о 01 год. 20 хв., ОСОБА_23 , під час особистої бесіди в телефонному режимі повідомив Особа_1 про виконання першого етапу «замовлення», тобто про вчинення викрадення ОСОБА_14 з метою подальшого його вбивства.

Продовжуючи реалізацію розробленого учасниками організованої групи злочинного задуму, спрямованого на вчинення умисного вбивства ОСОБА_14 на замовлення учасників організованої групи, Особа_1, під час чергової зустрічі 11.06.2021, поблизу готелю, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , зустрівся з ОСОБА_23 та в черговий раз, підтвердив останньому чіткі наміри учасників організованої групи, до якої входив, щодо подальшого умисного вбивства ОСОБА_14 , на замовлення керівників злочинної групи.

У подальшому в приміщенні вказаного вище готелю Особа_1 передав так званому виконавцю ОСОБА_23 10 000 доларів США, наданих ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , при цьому пояснивши, що ці грошові кошти це частина обумовленої суми винагороди за вчинення викрадення і подальше умисне вбивство ОСОБА_14 на замовлення.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 обвинувачуються в тому, що своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні закінченого замаху на викрадення людини з корисливих мотивів, вчинене організованою групою, вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146 КК України.

Крім того, з метою реалізації спільного, відомого всім учасникам організованої групи плану, у період часу з 02.12.2020 по 04.12.2020 Особа_1, прибувши на території України та зустрівшись зі своїм знайомим ОСОБА_23 , запропонував йому роль виконавця/співвиконавця умисного вбивства ОСОБА_14 .

Дотримуючись попередньо розробленого плану, Особа_1 висловив ОСОБА_23 його деталі. В якості винагороди за дії, спрямовані на виконання вказаного плану, Особа_1 запропонував ОСОБА_23 половину грошових коштів від продажу квартири, що належить ОСОБА_5 , та знаходиться у АДРЕСА_4 , вартістю близько 800 000 євро, тобто 400 000 євро.

При цьому, Особа_1 довів ОСОБА_23 спільно розроблений з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 злочинний задум, відповідно до якого, ОСОБА_23 повинен створити штучні умови, які б змусили ОСОБА_14 прибути на територію України, де під виглядом проведення слідчих дій працівниками поліції затримати ОСОБА_14 , тим самим його викрасти, після чого перемістити у заздалегідь підготовлене місце, а згодом, після підписання потерпілим документів під примусом, вчинити його умисне вбивство.

Усвідомлюючи протиправний характер доручених дій та переконавшись у рішучості злочинних намірів ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та Особа_1, з метою попередження вчинення вказаних злочинів, ОСОБА_23 , вирішив звернутися до правоохоронних органів.

04.01.2021 ОСОБА_23 звернувся до правоохоронних органів з відповідним повідомленням і в подальшому дав згоду на проведення заходів, спрямованих на викриття злочинних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та Особа_1, виконуючи при цьому роль так званого виконавця викрадення та умисного вбивства ОСОБА_14 .

У подальшому, з метою припинення злочинних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та Особа_1, ОСОБА_23 , діючи в якості так званого виконавця вчинення викрадення та умисного вбивства ОСОБА_14 , погодився на виконання, доведеного до його відому злочинного плану.

08 червня 2021 року приблизно о 01 год. 20 хв., ОСОБА_23 , під час особистої бесіди в телефонному режимі повідомив Особа_1 про виконання першого етапу «замовлення», тобто про вчинення викрадення ОСОБА_14 з метою подальшого його вбивства.

Продовжуючи реалізацію розробленого учасниками організованої групи злочинного задуму, спрямованого на вчинення умисного вбивства ОСОБА_14 на замовлення учасників організованої групи, Особа_1, під час чергової зустрічі 11.06.2021, поблизу готелю, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , зустрівся з ОСОБА_23 та в черговий раз, підтвердив останньому чіткі наміри учасників організованої групи, до якої входив, щодо подальшого умисного вбивства ОСОБА_14 , на замовлення керівників злочинної групи.

У подальшому в приміщенні вказаного вище готелю Особа_1 передав так званому виконавцю ОСОБА_23 10 000 доларів США, наданих ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , при цьому пояснивши, що ці грошові кошти це частина із обумовленої суми винагороди за вчинення викрадення і подальше умисне вбивство ОСОБА_14 на замовлення.

Крім того, Особа_1 повідомив так званому виконавцю, що остаточний розрахунок за дії, спрямовані на виконання плану, буде проведено після виконання всіх його етапів.

Особа_1, діючи згідно розробленого учасниками злочинної групи плану, виконуючи покладені на нього функції, будучи переконаним у тому, що ОСОБА_23 виконає і решту запланованих учасниками організованої групи умов, вчинив усі необхідні дії для вчинення умисного вбивства ОСОБА_14 на замовлення ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 обвинувачуються в тому, що своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство, викраденої людини, з корисливих мотивів, на замовлення, у складі організованої групи, вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

ІІ. Застосовані судом правові процедури.

Оскільки судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинувачених (in absentia), останні показань суду не надавали, при цьому заяв, протестів та клопотань на адресу суду також не подавали.

Дане кримінальне провадження здійснювалось з обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою та здійснював захист обвинувачених на загальних підставах.

Аналіз наявних в матеріалах справи численних документів на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_5 та ОСОБА_8 до слідчого (прокурора) та суду, направлених їм повідомлень з приводу їхніх прав та обов`язків, повідомлених підозр, висунутого обвинувачення та руху спеціального судового провадження свідчить про те, що вони мали підстави усвідомлювати, що проти них розпочато кримінальне провадження, вони отримали чи мали би отримати повідомлення про підозру від 16.09.2021 з перекладом на сербську мову, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мали можливість бути обізнаними із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачені мали право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленими мовою, яку вони розуміють, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самим захисника; в) бути судженими в їх присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ними захисника, бути повідомленими про це право і мати призначеного захисника безплатно. Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Натомість, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 скористалися своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України та з боку останніх.

Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (справа «Колоцца проти Італії» від 12.02.1985, справа «Шомоді проти Італії» від 18.05.2004 та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які повинні знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою вони не визнають, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про їх наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна.

Ухилення обвинувачених від правосуддя колегія суддів оцінює як реалізацію останніми їх невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), колегія суддів, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинувачених як учасників кримінального провадження, яке відбувається за їх відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинувачених була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

ІІІ. Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_10 вважав вину обвинувачених доведеною, та враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки інкримінованих діянь, а також обставину, що обтяжує та відсутність обставин, що пом`якшують покарання просив призначити ОСОБА_5 покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Аналогічне покарання просив призначити й ОСОБА_8 . Зазначив про відсутність на його думку підстав для відмови у задоволенні цивільного позову.

Представник потерпілого (цивільного позивача) - адвокат ОСОБА_12 підтримав прокурора, вважав обвинувачення доведеним, а цивільним позов обгрунтованим, надав письмові показання довірителя із перекладом на українську мову.

Потерпілий ОСОБА_14 , будучі повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази та присягнувши говорити суду правду показав, що був одружений з ОСОБА_5 з 2014 року. Неповнолітня дочка ОСОБА_27 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , була народжена у шлюбному союзі з ОСОБА_5. Має також двох дорослих дітей від попереднього шлюбу. Після початку досудового розслідування на території України, із відкритих джерел йому стало відомо, що брат ОСОБА_5 - ОСОБА_8 був у декількох процедурах банкрутства. Ці дані доступні на сайту російського третейського суду. А її мати збанкрутувала і втекла з Росії до Сербії. Борги її матері сягають 5 000 000 (п`ять мільйонів) Євро, про що є відповідні судові рішення. У шлюбі з ОСОБА_5 фактично перебували до 17.08.2020 року. У свою чергу, ОСОБА_5 28.02.2019 звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, однак про це не повідомяла. Після того, як потерпілий довідався, що ОСОБА_5 ініціювала процес розлучення, останній намагався мирно врегулювати спір, запропонувавши залишити ОСОБА_5 дві квартири у м. Москва. Окрім 800 000 (вісімсот тисяч) Євро, які ОСОБА_5 отримала від нього за останній рік, запропонував їй, що буде виплачувати 500 000 (п`ятсот тисяч) Євро частинам протягом 5 (п`яти) років. Щодо спільної дитини, ОСОБА_30 , зазначив, що запропонував ОСОБА_31 , щоб вона була опікуном, а він як батько, бажав щоб донька була із ним 10 днів протягом шкільного року, а в ОСОБА_5 - 20 днів. Зауважив, що ОСОБА_5 мала спробу ініціювати щодо нього кримінальне провадження за своїми завідомо неправдивими свідченнями щодо вчинення насильства, що було оскаржено в сербській прокураторі. Окрім того мало місце фальсифікація документів - підробна довідка від педіатра у Москві щодо хвороби дитини. Такі документи подавались ОСОБА_5 до органів соціальної опіки органів Сербії. Після чого фактично було розпочато спір із ОСОБА_5 щодо розлучення та розподілу майна, а також стосовно опіки над дитиною. Після початку процесу, ОСОБА_5 неодноразово йому погрожувала, що вб`є. Це звучало дослівно від неї. Також, надходили погрози у телефонних дзвінків, де пропонували вирішити мирно спір із ОСОБА_5 . Із суті розмови потерпілий зрозумів, що за ним слідкують, оскільки повідомили точно місце та час святкування його дня народження. У грудні 2020 року від української поліції дізнався, що планується його викрадення із подальшим вбивством.

Потерпілий ОСОБА_14 через те, що його колишня дружина ОСОБА_5 , яка є матір`ю його дочки, намагалась спільно зі своїм братом ОСОБА_32 позбавити його життя, отримавши перед цим можливість розпоряджатись належним йому майном, вважав, що поданий цивільний позов про стягнення із обвинувачених грошових коштів, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, тому просив його задовольнити у повному обсязі.

Показання потерпілого, судом отримано у письмовій формі, у завіреному судовим перекладачем перекладі з сербської на українську мову, який у зв`язку неможливістю прибуття до суду для безпосереднього допиту через побоювання за своє життя та здоров`я, врахуючи введений воєнний стан в Україні участь у судовому засіданні не приймав.

ІV. Позиція сторони захисту.

Захисник ОСОБА_11 вважав що доказів на обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_8 для звинувачення у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень не достатньо, через що стверджувати про їх причетність до скоєного не можливо. Покарання, рекомендоване прокурором, вважав занадто суворим та таким, що буде нести надмірний тягар для обвинувачених,зазначив про непомірність пред`явлених позовних вимог у цивільному позові, розмір яких слід зменшити до 5 000 000 гривень.

V. Досліджені докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Свідок ОСОБА_23 показав суду, що до нього звернувся Особа_1, як старий друг з пропозицією стеження за ОСОБА_14 за грошову винагороду. Через деякий час, Особа_1 довів до нього спільно розроблений із ОСОБА_8 і ОСОБА_5 задум, відповідно до якого свідок мав створити штучні умови, які б змусили ОСОБА_14 прибути на територію України, та повідомив свідку, що ОСОБА_14 треба буде викрасти, примусити підписати документи по шлюборозлучному процесу та вподальшому «ліквідувати». Його твердження щодо ліквідації роз`яснив суду, як позбавлення життя ОСОБА_14 . Після цього ОСОБА_23 звернувся до правоохоронного органу та діяв під його контролем. В подальшому, після узгодження всіх деталей із Особа_1 діючи під контролем правоохоронного органу він повідомив останньому про виконання викрадення ОСОБА_14 . Під час особистої зустрічі поблизу готелю, Особа_1 в черговий раз підтвердив ОСОБА_23 чіткі наміри щодо вбивства ОСОБА_14 та залишив в готельному номері частину від обумовленої раніше грошової винагороди у розмірі 10 000 дол. США, а остаточний розрахунок обіцяв провести після виконання плану.

Судом досліджено письмові докази у кримінальному провадженні, зокрема:

- протокол огляду місця події від 11.01.2021, в ході якого було вилучено флеш-носій інформації, який оглянуто протоколом огляду від 15.01.2021, де виявлено документи щодо шлюборозлучному процесу ініційованого ОСОБА_33 ОСОБА_5 на сербській мові, які в подальшому перекладено на українську мову (Том І а.с. 62-65, 80-99, 103-122);

- протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2021, де зафіксовано, що ОСОБА_23 впізнано Особа_1, як того хто 03.12.2020 зустрічався із ним, перевозив в автомобілі та перебував в приміщенні ресторану «Єшак» (Том І а.с. 145-152);

- протоколи огляду мобільних телефонів від 30.06.2021 та від 01.07.2021, які були вилучені у Особа_1 після його затримання правоохоронними органами України, де зафіксовано листування між учасниками організованої групи стосовно місця знаходження ОСОБА_14 на території України, обставин притягнення його сина до адміністративної відповідальності та створення умов для приїзду ОСОБА_14 на території України, що свідчать про очевидне отримання вигоди саме ОСОБА_5 , а відтак і її братом ОСОБА_8 (Том ІІІ а.с. 1-63, 69-84);

- протокол негласної слідчої розшукової дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 22.01.2021, що санкціоновано слідчим суддею Київського апеляційного суду, із якого вбачається, що Особа_1 діяв від імені ОСОБА_8 , яким запропонувано останьому підшукати людей, які б за грошову винагороду погодились би сприяти у створенні умов для приїзду ОСОБА_14 до України, де згодом необхідно було б здійснити його викрадення і подальше вбивство, яким став ОСОБА_23 (Том V а.с. 21-39);

- протокол негласної слідчої розшукової дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 01.03.2021, що санкціоновано слідчим суддею Київського апеляційного суду, із якого вбачається, що при спілкуванні Особа_1 з ОСОБА_23 , так званим виконавцем викрадення і вбивства потерпілого, який діяв під контролем правоохоронних органів України, де зафіксовано безпосередню зацікавленість в очікуваних результатах «виконуваної роботи» (Том V а.с. 40-47);

- протоколи негласної слідчої розшукової дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 01.03.2021, що санкціоновано слідчим суддею Київського апеляційного суду, де зафіксовано зустрічі Особа_1 та ОСОБА_23 із обговоренням деталей планованого викрадення ОСОБА_14 (Том V а.с. 48-50, 61-72);

- протокол за результатами проведення контролю за вчиненням злочину від 18.06.2021, яким зафіксованоімітування обстановки злочину, в ході якої 08.06.2021 було здійснено імітацію викрадення ОСОБА_14 (Том V а.с. 85-92, 95-96);

- протоколи негласної слідчої розшукової дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 17.06.2021, що санкціоновано слідчим суддею Київського апеляційного суду, де зафіксовано зустрічі Особа_1 та ОСОБА_23 та обговорення деталей планованого викрадення ОСОБА_14 (Том V а.с. 48-50, 61-72);

- протоколи негласної слідчої розшукової дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 17.06.2021 та від 29.06.2021, що санкціоновано слідчим суддею Київського апеляційного суду, де зафіксовано телефонні розмови Особа_1 та ОСОБА_23 , в ході яких обговорено конкретний день прибуття ОСОБА_14 на територію України в завуальованій формі із обмувленням інструментів вчинення подальшого викраденння останнього та отримання грошової винагороди (Том V а.с. 97-102, 127-134, 135-138);

- протокол негласної слідчої розшукової дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 29.06.2021, що санкціоновано слідчим суддею Київського апеляційного суду, де зафіксовано телефонні розмови Особа_1 та ОСОБА_8 , в ході яких останніми в черговий раз обговорюються остаточні наміри Особа_1 та ОСОБА_23 щодо подальшого умисного вбивства ОСОБА_14 на замовлення ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (Том V а.с. 103-126);

- протокол огляду вилучених речей від 04.07.2021, яким зафіксовано здійснення обміну 8270 Євро на 271338,7 грн. в пункті обміну валют, що вбачається із квитанції оглянутої в судовому засіданні (Том ІІІ а.с. 90-93);

- протокол огляду від 01.07.2021, яким зафіксовано придбання 10000 доларів США (оглянутих в судовому засіданні) за грошові кошти в сумі 2 714 000 грн. в пункті обміну валют, які у подальшому були передані, залученому до конфіденційного співробітництва ОСОБА_23 (Том ІІІ а.с. 111-117);

- протокол огляду від 30.06.2021, де зафіксовано, що ОСОБА_5 приймала участь у ток-шоу на сербському телебаченні в програмі «Доброго ранку, Сербія» та переконувала пересічного слухача про свою невинуватість до викрадення громадянина Сербії ОСОБА_14 (Том ІІІ а.с. 190-199).

Оцінивши в сукупності зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, допитавши свідка, дослідивши документи, письмові показання потерпілого, колегія суддів вважає доведеною вину ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як вчинення закінченого замаху на викрадення людини з корисливих мотивів, вчиненого організованою групою, та вчинення закінченого замаху на умисне вбивство, викраденої людини, з корисливих мотивів, на замовлення, у складі організованої групи.

Окремі докази сторони обвинувачення такі як, витяги з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000003 та у кримінальному провадженні № 0002243, матеріали щодо руху кримінального провадження № 0000003, постанови про визначення групи слідчих, прокурорів у кримінальному провадженні № 0000003, постанови про зупинення та відновлення провадження № 0000003, ухвали слідчого судді про застосування Особа_1 запобіжного заходу та про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000003, його закінчення, ухвала слідчого судді про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000003, доказового значення в межах висунутого обвинувачення не мають, тому судом не враховуються.

VI. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах (п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України).

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

VIІ. Мотиви призначення судом покарання.

При призначенні обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_8 покарання колегія суддів згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, які згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого та особливо тяжкого та дані про особу обвинувачених.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 колегія суддів враховує, що остання є уродженкою та громадянкою Республіки Сербія, постійного місця проживання на території України не має, раніше до кримінальної відповідальності на території України не притягалася.

ОСОБА_8 є уродженцем та громадянином Республіки Сербія, постійного місця проживання на території України не має, раніше до кримінальної відповідальності на території України не притягався.

Враховуючи особу обвинувачених, характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєнних кримінальних правопорушень, наявність обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , відсутність обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_8 та відсутність обставин, що його пом`якшує колегія суддів приходить до висновку про те, що необхідною та достатньою мірою для виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню ними нових злочинів є позбавлення волі.

Призначаючи покарання у виді позбавлення волі колегія суддів виходить із положень ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 146 цього Кодексу у виді позбавлення волі на строк6 (шість) років та 6 (шість) місяців, більш суворим, та вважає призначити остаточне покарнання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 115 цього Кодексу на строк15 (п`ятнадцять) років із конфіскацією всього майна, яке є їх власністю, враховуючи вчинення кримінального правопорушення з корисливих мотивів.

VIІ. Підстави для задоволення цивільного позову.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_14 - адвоката ОСОБА_12 до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи із вищенаведних висновків про винуватість останніх у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а також із наступних мотивів.

Заявлена моральна шкода мотивована тим, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , потерпілому завдано моральних страждань, враховуючи його обізнаність про готування відносно нього позбавлення волі, піддання фізичним знущанням та подальшого вбивства, у зв`язку із чим ОСОБА_35 пережив сильні емоційні хвилювання та моральні страждання у ході проведення великої кількості слідчих дій, які проводились на території Республіки Сербія та на території України, в тому числі під час контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину, з використанням імітаційних засобів, які створюють у оточуючих уяву про вчинення викрадення та подальшого вбивства ОСОБА_14 , який в тому числі був підданий заходам безпеки у вигляді цілодобової особистої охорони протягом 12 днів у період з 04.06.2021 по 15.06.2021, що завдало йому великої шкоди, як особистій так і діловій репутації як власника великої міжнародної компанії.

Колегія суддів погоджується з доводами цивільного позивача, що є потерпілою особою у кримінальному провадженні, що протиправна винна поведінка обвинувачених (цивільних відповідачів) перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з його душевними стражданнями, істотними негативними змінами в його житті, що в розумінні ст. 23 ЦК України є моральною шкодою, а також враховує положення ст.ст. 12, 76, 81 ЦПК України, ст.ст. 1167, 1168, 1177 ЦК України, приймає до уваги часткове визнання позову захисником, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, вважає, що моральне відшкодування на користь ОСОБА_14 слід визначити у розмірі 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень з обвинуваченої ОСОБА_5 та 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень з обвинуваченого ОСОБА_8 .

Водночас, щодо судових витрат на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що в розмунні ст. 141 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат представник цивільного позивача не надав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, у зв`язку із чим судові витрати у розмірі 50 000,00 грн. стягненню з обвинувачених не підлягають.

ІХ. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 слід залишити без змін до їх затримання та приведення вироку до виконання.

В силу ст. 100 КПК України суд вирішує питання щодо долі речових доказів. В цій частині за клопотанням прокурора колегія суддів вважає за можливе залишити речові докази у даному кримінальному провадженні в матеріалах кримінального провадження з метою їх подальшого дослідження у кримінальному провадженні № 0001136.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 368, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ) винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити їй покарання:

за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк6 (шість) років та 6 (шість) місяців;

за ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк15 (п`ятнадцяти) років з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ) визначити у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцяти) роківз конфіскацією майна всього майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), обраховувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.05.2022 - залишити без змін до затримання обвинуваченої ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ) та приведення вироку до виконання.

Додаткове, обов`язкове покарання ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ) у виді конфіскації майна підлягає виконанню, з моменту набрання вироком законної сили.

Визнати ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років та 6 (шість) місяців;

за ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) визначити у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцяти) роківз конфіскацією всього майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) (ім`я батька ОСОБА_7 ), обраховувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.05.2022 - залишити без змін до затримання обвинуваченого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) та приведення вироку до виконання.

Додаткове, обов`язкове покарання ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) у виді конфіскації майна підлягає виконанню, з моменту набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_14 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ) на користь ОСОБА_14 на відшкодування моральної шкоди кошти 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень.

Стягнути з ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) на користь ОСОБА_14 на відшкодування моральної шкоди кошти 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень.

В задоволенні решти вимог цивільного позову - відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями ст. 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3