УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2024 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання сторони кримінального провадження № 0000172 від 14.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.02.2024 включно. На виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, як альтернативний запобіжний захід, визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заставу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000172 від 14.11.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Херсонською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2023 за № 208 військовослужбовця військової служби за контрактом ОСОБА_4 призначено на посаду номера обслуги 2 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти цієї ж військової частини.

Проходячи військову службу за контрактом у зазначеній посаді, матрос ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Капітан ОСОБА_7 , перебуваючи в посаді командира десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_2 , являються начальниками за посадою та військовим званням для матроса ОСОБА_4 номера обслуги 2 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_2 .

Згідно ст. 30 Статуту, начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання, Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

У відповідності до ст. 37 Статуту, військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Разом з цим, матрос ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, порядок віддання та виконання наказів та відповідальність за невиконання наказів начальника, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, 11 листопада 2023 року, близько 02 години 00 хвилин, перебуваючи в районі АДРЕСА_1 , командир десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_7 довів матросу ОСОБА_4 наказ начальника, а саме бойове розпорядження командира НОМЕР_3 окремого батальйону морської піхоти майора Ярослава Крикливого №1011/20/дск щодо форсування 11 листопада 2023 року у складі штурмової групи річки Дніпро та проведення наступальних дій в напрямку АДРЕСА_2 (на лівому березі р. Дніпро) з виходом штурмових груп 2 бмп 36 обрмп на рубежі для вогневого прикриття правового флангу, здійснення інженерного обладнання позицій підготовлених до ведення кругової оборони.

Отримавши вказаний наказ, 11 листопада 2023 року, близько 02 годин 00 хвилин, матрос ОСОБА_4 , перебуваючи в районі АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 11, 16, 30, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, відкрито відмовився виконати наказ начальника, а саме бойове розпорядження командира НОМЕР_3 окремого батальйону морської піхоти майора ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10.11.2023 за № 1011/20/дск щодо форсування 11 листопада 2023 року у складі штурмової групи річки Дніпро та проведення наступальних дій в напрямку АДРЕСА_2 (на лівому березі р. Дніпро) з виходом штурмових груп 2 бмп 36 обрмп на рубежі для вогневого прикриття правового флангу, здійснення інженерного обладнання позицій підготовлених до ведення кругової оборони, про що відкрито заявив своєму прямому начальнику командиру десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_2 капітану ОСОБА_7 , та, як наслідок, не виконав цей наказ, хоча об`єктивно повинен був і міг його виконати.

При цьому, внаслідок відмови виконати наказ начальника та його невиконання, особовий склад 2 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_2 виконував бойові завдання з відсічі збройної агресії рф без участі матроса ОСОБА_4 , що призвело до зниження боєздатності вказаного військового підрозділу.

24.11.2023 ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.01.2024.

16.01.2024 постановою керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000172 від 14.11.2023 продовжено до трьох місяців, тобто до 23.02.2024 включно.

У зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України виникла необхідність у застосуванні (продовженні) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які знайшли своє підтвердження при обранні запобіжного заходу, не відпали та продовжують існувати, а саме:

1) п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від тяжкості залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним). Зокрема, у п.2 ч.1 ст.178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч.1 ст.177 КПК України) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосовувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України. Санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до тяжкого і передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги, що в умовах воєнного стану, під час цілодобової військової агресії з боку російської федерації, підозрюваний ОСОБА_4 вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, підозрюваний ОСОБА_4 може спробувати перетнути державний кордон з іншою державою, оскільки наразі продовжує тривати воєнний стан, цілодобово триває збройна агресія з боку російської федерації, наявна велика кількість осіб, шо намагаються перетнути державний кордон, а в деяких місцевостях взагалі відсутні межі територіальної цілісності, ОСОБА_4 може спробувати уникнути кримінальної відповідальності та бути непоміченим при перетині державного кордону.

У зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати останнього, а тому, існує ризик переховування ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

2) п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, оскільки під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочину, є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може вжити заходи щодо незаконного впливу, як безпосередньо так і опосередковано на свідків, які є його співслужбовцями та в подальшому будуть допитуватися безпосередньо судом, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, а також примусити вже допитаних свідків змінити покази на свою користь до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню;

3) п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, в умовах воєнного стану, вбачає за можливе грубе порушення військової дисципліни, як одного із основних принципів будови Збройних Сил України, що свідчить про відсутність у останнього бажання підкорятись наказам командування та проходження подальшої служби у Збройних Силах України у зв`язку із чим, ОСОБА_4 може спробувати ухилитись від кримінальної відповідальності, та /або продовжити вчиняти інші подібні кримінальні правопорушення. При цьому, підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що за військослужбовцями закріплена зброя та боєприпаси може використати їх, задля залякування свідків та/або в інших злочинних цілях.Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 спливає 28.04.2020, при цьому останній підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі (що само по собі є ризиком того, що підозрювана особа може вчинити активні дії з приводу свого переховування від органів досудового розслідування та суду), офіційно не одружений, не має на утриманні дітей, тобто міцні соціальні зв`язки за місцем мешкання у нього відсутні, не має законного джерела доходів, оскільки офіційно ніде не працевлаштований, а також те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою не зменшилися, підстави для скасування чи зміни підозрюваному обраного судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який відсутні, враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи будуть не достатні для запобігання наведеним ризикам, а також наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку тримання під вартою.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання, просив продовжити щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та просила п. 2 зазначеного клопотання, яким просить визначити відносно підозрюваного ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не розглядати оскільки це - технічна помилка.

Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання та просили застосувати домашній арешт, слідчий суддя дійшов до наступного.

23.11.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

24.11.2023 слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.01.2024 року включно.

16.01.2024 року керівником Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000172 від 14.11.2023 до трьох місяців, тобто до 23.02.2024 року.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Так, за матеріалами справи підозра ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню переліченими в клопотанні доказами, також не спростовується самим підозрюваним.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про продовження строку досудового розслідування від 16.01.2024 року на теперішній час у ході досудового розслідування необхідно виконати наступні процесуальні та слідчі (розшукові) дії, а саме: долучити до матеріалів провадження акт службового розслідування за фактами відкритої відмови виконати наказ ОСОБА_4 , допитати свідків та очевидців вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Допитати вказаних свідків до цього часу не виявилося можливим, оскільки вони виконували завдання на лінії бойового зіткнення з військами російської федерації, потім були поранені та проходили лікування за межами Херсонської області. Крім того, у постанові зазначено, що у кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги ст. ст. 283, 290 КПК України скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Вказані слідчі і процесуальні дії не були завершені раніше у зв`язку зі складністю кримінального провадження, неможливості проведення допиту свідків, оскільки останні виконували завдання на лінії бойового зіткнення з військами російської федерації, потім були поранені та проходили лікування за межами Херсонської області.

Враховуючи доведеність існування обставин, які свідчать про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, неодружений, із середньою освітою, раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, обставин вчинення кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що не поїхав на виконання наказу у зв`язку з незадовільним станом здоров`я, підозру обгрунтовано вагомим доказами, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи вищевикладені обставини, слідчий суддя вважає, що застосування іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, у даному випадку є неможливим, та вважає за необхідне продовжити щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково та вважає за необхідне продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків, строком до 23.02.2024 р. включно.

За таких обставин подальше тримання підозрюваного під вартою є виправданим.

В частині задоволення клопотання про тримання підозрюваного під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_5 (м. Одеса, вул. Армійська, 10а) - відмовити, оскільки нормами КПК України не передбачено вибору місця утримання підозрюваного слідчим суддею.

Відповідно до ч. 8 ст. 176, п. 5 ст. 183 КПК України слідчий суддя може не визначати розміру застави до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 402 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-205 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 23.02.2024 року включно.

В іншій частині клопотання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено в приміщенні суду 22.01.2024 р. о 12 год. 05 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1