УХВАЛА

28 вересня 2023 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 (далі слідчий), погоджене прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000121 від 01.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 307, ч. 2 та ч. 3 ст. 311 КК України (далі це ж кримінальне провадження), про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Досудове розслідування кримінального провадження здійснюється за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 та ч. 3 ст. 311 КК України.

Слідчий у клопотанні вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 безпосередньо приймає участь в процесі виготовлення «амфетаміну» та підшуковує осіб, для її збуту.

21.09.2023 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук у житловому будинку з господарськими будівлями, де зареєстрований ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ходя проведення якого виявлено та вилучено, мобільний телефон ОСОБА_5 «Xiaomі 9 Pro» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з абонентськими номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volksvagen passat» НОМЕР_6 за № НОМЕР_7 ; електронні ваги з нашаруванням речовини булого кольору. Окрім цього 21.09.2023 під час обшуку автомобіля «Volksvagen passat» НОМЕР_6 номер кузова НОМЕР_8 вилучено зазначений автомобіль.

Вказане майно постановою слідчого від 22.09.2023 визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки є предметом злочину, оскільки можуть містити на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Покликаючись на наведене, положення ст. ст. 98, 170 КПК України, що майно є предметами кримінального правопорушення, а також що воно може містити відомості про вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно, з метою збереження майна як речових доказів, забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Також слідчий просить розглянути клопотання без повідомлення особи у якої майно вилучене, з метою забезпечення арешту майна.

До початку судового засідання надійшла заява слідчого, у якій просила розглянути клопотання без її участі та задоволити клопотання.

Клопотання розглядається без повідомлення особи, у якої вилучене майно, відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

За наявності заяви слідчого відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, обставини вчинення кримінального правопорушення, є необхідним накласти арешт на майно, що вилучене за вищевказаних обставин, з метою збереження майна, як речових доказів, забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки незастосування арешту може призвести до негативних наслідків, а саме втрати майна.

Керуючись ст. 170, 171, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти арешт на майно вилучене під час проведення обшуку 21.09.2023 у ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон ОСОБА_5 «Xiaomі 9 Pro» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з абонентськими номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volksvagen passat» НОМЕР_6 за № НОМЕР_7 ; - електронні ваги з нашаруванням речовини білого кольору; автомобіль «Volksvagen passat» НОМЕР_6 номер кузова НОМЕР_8 , шляхом заборони власнику майна та будь-якій іншій особі користуватись, розпоряджатись майном у будь який спосіб, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1