печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження № 0000027 від 17.01.2022 прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000027 від 17.01.2022 прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте слідчий подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№ 0000027 від 17.01.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

В обґрунтування доводів клопотання прокурор вказує наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, обравши вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, як спосіб отримання стабільного незаконного прибутку, в порушення вимог Законів України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», не пізніше, ніж 01.02.2022 (більш точний час органом досудового розслідування не встановлений), маючи лідерські якості та авторитет серед осіб, які схильні до вчинення злочинів пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а також налагоджені корупційні зв`язки із окремими представниками правоохоронних органів, прийняв рішення про створення стійкого ієрархічного злочинного об`єднання злочинної організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, які полягали у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні, з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Дніпра.

Для реалізації злочинного плану, ОСОБА_4 не пізніше 01.02.2022 (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у м. Дніпро, залучив до складу створеної ним злочинної організації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ознайомив його зі своїми злочинними намірами, довівши до його відома деталі заздалегідь розробленого плану вчинення злочинів. В свою чергу ОСОБА_5 бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняв пропозицію ОСОБА_4 та надав свою добровільну згоду на участь в злочинній організації в якості співвиконавця та керівника структурної частини злочинної організації, діяльність якого полягала у організації незаконного набуття, перевезення та зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.

ОСОБА_5 повністю визнав владу і авторитет організатора злочинної організації ОСОБА_4 , погодився залучати інших осіб для заняття протиправною діяльністю у її складі, забезпечуючи її багаторівневість і структурованість.

На ОСОБА_5 , як на співвиконавця у складі злочинної організації та керівника структурної частини злочинної організації, який добровільно приймав участь у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, згідно раніше розробленого злочинного плану, відомого всім учасникам групи, за вказівкою ОСОБА_4 покладено виконання наступних функцій: пошук джерел незаконного набуття наркотичних засобів та психотропних речовин з метою подальшого збуту, організація їх доставки для зберігання у м. Дніпро; пошук осіб (підбір кадрів) для їх залучення до протиправної діяльності пов`язаної із збутом наркотичних засобів та психотропних речовин у м. Дніпро; організація та впровадження розгалуженої мережі збуту наркотичних засобів, контролі за її функціонуванням, підшукуванні засобів та знарядь для використання учасниками нижчої ланки злочинної організації, з метою збереження, дозування та фасування наркотичних засобів і психотропних речовин, визначення територіальної місцевості розкладання наркотичних засобів та психотропних речовин у схованки (закладки); організація діяльності телеграм-каналів для отримання замовлень від покупців наркотичних засобів та психотропних речовин, організація засобів комунікації між «операторами телеграм каналів», «закладчиками» та «покупцями»; здійснення комунікації підрозділів структурної частини злочинної організації та інших учасників злочинної організації задля налагодження системи збуту наркотичних засобів і психотропних речовин; співставлення кількості збутих наркотичних засобів та психотропних речовин розміру одержаних коштів, встановлення причин та умов, що сприяли зменшенню отриманого злочинного доходу, інформування про результати виконаної роботи керівнику злочинної організації; отримання своєї частки грошових коштів одержаних в результаті незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.

У подальшому, 18.05.2023 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3ст. 307 та ч. 1 ст. 255 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_13 , відповідно до ч. 6ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, за які передбачені покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майната від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, відповідно.

Під час досудового розслідування було встановлено, що у власності дружини підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру транспортних засобів з 17.12.2021 перебуває транспортний засіб Toyota Prado, чорного кольору, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-номер НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 ).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 20.11.2010 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрував шлюб із ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Інформація про актовий запис внесена до Книги реєстрації шлюбів 20.11.2010 року за номером 1106.

Прокурор вказує, що з огляду на викладене, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання виникла необхідність у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження до належного підозрюваному ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності з дружиною ОСОБА_14 майна, а саме: транспортного засобу Toyota Prado, чорного кольору, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-номер НОМЕР_3 .

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленомуцим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Так, частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підстави для накладення арешту на майно з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч. 2 ст. 170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Аналіз вище зазначених норм закону вказує, що у разі розгляду клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя повинен перевірити доводи поданого клопотання щодо наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до мети, яку зазначає слідчий чи прокурор у своєму клопотанні.

При цьому, визначення мети арешту, яка передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, та обґрунтування її наявності, є обов`язковою.

Згідно положенням до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкцією ч. 3 ст. 307 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Санкцією ч. 1 ст. 255 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 26, 107, 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000027 від 17.01.2022 на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке перебуває на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: транспортний засіб Toyota Prado, чорного кольору, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-номер НОМЕР_3 , заборонивши його відчуження та розпорядження ним.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляціної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1