ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/898/23

Провадження № 1-кп/568/92/23

"05" липня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радивилів кримінальне провадження №0000139 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовця, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку немає, не депутата, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

17 травня 2023 року близько 10 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в одній з господарських будівель домоволодіння належного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою АДРЕСА_1 , а саме в приміщенні майстерні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу до чужого майна, таємно викрав технічно справний точильний верстат марки «Електроточило ЄТБ-1У4 Еней», належний ОСОБА_5 , вартістю 1470 гривень. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив суду, що в середині травня 2023 року, перебуваючи в приміщенні майстерні, що належить ОСОБА_5 таємно викрав точильний верстат марки «Електроточило ЄТБ-1У4 Еней». У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, при цьому подала заяву, згідно з якою просить проводити судовий розгляд без її участі, зазначивши, що претензій майнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років та на підставі статті 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням обовязків. передбачених ст.76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів у повному обсязі так як повністю погодився з висунутим обвинуваченням, висновки якого утворюють склад злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , допитаного в судовому засіданні, послідовні і логічні, повністю співпадають з фабулою обвинувачення, чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірність картини злочину за допитом обвинуваченого не викликає сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В зв`язку з викладеним, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім допиту обвинуваченого, дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого, матеріалів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат у вказаному кримінальному провадженні.

При цьому суд враховує, що обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності його позиції, а також йому та іншим учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, суд оцінивши докази з точки зору достовірності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до положень ст.65 КК України, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 відноситься до тяжких злочинів, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, несудимий.

Пом`якшуючою покарання обставиною згідно ст.66 КК України - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України у кримінальному проваджені відсутні.

Досліджені в ході судового розгляду обставини справи, дані про особу обвинуваченого, з урахуванням його відношення до вчиненого, поведінки після вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції даної статті. Однак, враховуючи тяжкість та обставини вчиненого правопорушення, а також особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/118-23/6137-ТВ від 20.06.2023 року в розмірі 956,00 грн., які у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався і підстав для його застосування суд не вбачає.

Цивільного позову в кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1,2 ст.76 КК України на час іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На період проходження військової служби нагляд за виконанням покладених обов`язків на ОСОБА_3 , як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира військової частини за місцем проходження служби, а після звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні: точильний верстат марки «Електроточило ЄТБ-1У4 Еней», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити в користуванні останньої.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1