Справа № 357/8364/22
У Х В А Л А

про розшук

05 червня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

у режимі відеоконференції за допомогою програмного комплексу EasyCon:

представник потерпілого - адвокат ОСОБА_6 ,

захисник - адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у закритому підготовчому засіданні, клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому: ОСОБА_8 ,

а також, клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_8 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

а також, клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про оголошення в розшук обвинуваченого ОСОБА_8 ,

а також, клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про зупинення кримінального провадження № 0002803, яке внесене до ЄРДР 22 червня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В :

подані клопотання, прокурор ОСОБА_5 мотивував таким.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, які згідно ст. 12 КК України є особливо тяжкими, за їх вчинення передбачене покарання у виді позбавлення волі, строком понад 10 (десять) років.

Наразі, обвинувачений ОСОБА_8 ухиляється від суду та продовжуватиме це робити.

Вказаного висновку він дійшов з огляду: на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 ; той факт, що обвинувачений ОСОБА_8 зареєстрований в м. Чернівці, періодично проживає в м. Івано-Франківськ та неодноразово відвідував інші країни; обвинувачений ОСОБА_8 повідомляє свідкам та потерпілим неправдиву інформацію стосовно місця свого перебування; 11 квітня 2019 року обвинувачений ОСОБА_8 розуміючи, що стосовно нього проводиться досудове розслідування, виїхав за межі України, після чого він був затриманий в м. Мюнхен, до того ж, обвинувачений ОСОБА_8 після зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, 14 жовтня 2022 року, будучи належним чином повідомлений, про дату, час і місце судового засідання, за викликом на 01 лютого 2022 року, 21 березня 2023 року, 09 травня 2023 року не прибув, окрім цього до обвинуваченого ОСОБА_8 застосовувався привід.

Окрім цього, прокурор ОСОБА_5 вважав, що обвинувачений ОСОБА_8 перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, а саме останній після зміни запобіжного заходу з тримання під вартою, будучи належним чином повідомлений, про дату, час і місце судового засідання, за викликом на 01 лютого 2022 року, 21 березня 2023 року, 09 травня 2023 року не прибув, чим унеможливлює виконання вимог ст. 2 КПК України, стосовно забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.

Зазначав, що згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, до обвинуваченого ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вважав, що до обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, адже інші, більш м`які, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Натомість, вказував, що обвинувачений ОСОБА_8 переховується від суду, місце його перебування невідоме, тому є підстави для затримання обвинуваченого ОСОБА_8 та оголошення його в розшук, а кримінальне провадження необхідно зупинити до завершення розшуку.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_5 підтримав свої клопотання за підстав та обставин наведених у них.

Представник потерпілого ОСОБА_6 підтримала позицію прокурора ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_7 при вирішенні клопотань просив врахувати клопотання, яке надійшло на електронну адресу суду, де обвинувачений ОСОБА_8 просив відкласти розгляд, у зв`язку з тим, що не доїхав до приміщення суду, через поломку автомобіля, а також дотриматися положень КПК України та не порушити прав його підзахисного.

Із наявних у матеріалах справи доказів, судом установлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2022 року, в задоволенні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про продовження застосування строку запобіжного заходу відмовлено та зобов`язано ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

У підготовче засідання від 01 листопада 2022 року, обвинувачений ОСОБА_8 прибув. За його клопотанням відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2022 року, збільшений склад суду до колегії у складі трьох суддів.

У подальшому, у призначені підготовчі засідання обвинувачений ОСОБА_8 до суду не прибував, про дату, час та місце розгляду повідомлявся за відомими суду засобами зв`язку, причини неявки суд повідомляв.

Відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2023 року, до обвинуваченого ОСОБА_8 застосований привід у судове засідання.

За результатами його виконання Управління карного розшуку ГУНП в Київській області надіслало рапорти оперуповноваженого ОСОБА_10 , а також письмові пояснення ОСОБА_11 від 02 червня 2023 року.

Згідно з рапортами оперуповноваженого ОСОБА_10 , у ході виконання приводу за допомогою працівників Управління карного розшуку ГУНП в Івано-Франківській області перевірена адреса проживання ОСОБА_8 та встановлено, що в АДРЕСА_1 , останній не проживає, сусіди повідомили, що зв`язків з ним не підтримують, місце перебування його невідоме. Також у ході аналізу ІПНП установлено, що протягом 2023 року ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності не притягувався, працівниками поліції не затримувався. За інформацією, яка надана батьком ОСОБА_8 , останній з сином зв`язок не підтримує після того, як той виїхав до Польщі, де він перебуває йому невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 КПК України, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Згідно з п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Відповідно ч. 1 ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Отже, у разі, обвинувачений ухилився від явки суду, суд оголошує розшук обвинуваченого та зупиняє судове провадження до його закінчення.

Як установлено судом, обвинувачений ОСОБА_8 після відмови у продовженні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та збільшення складу суду, проігнорував усі з призначених підготовчих засідань. До того ж, про зміну місця свого проживання, контактного телефону суд не повідомляв, а за відомою суду адресою та номером телефону судові виклики не отримує.

У свою чергу, за матеріалами виконання ухвали про привід від 16 травня 2023 року, до суду надійшли матеріали про те, що сусіди за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 та батько не мають інформації про теперішнє місце перебування останнього.

Суд вважає, що зазначена сукупність обставин, свідчить про те, що дійсно обвинувачений ОСОБА_8 ухиляється від суду.

Суд відхиляє, як доказ документ, який надійшов до суду з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , відправник « ОСОБА_12 », де міститься фото заяви від ОСОБА_8 , оскільки він не підписаний електронним підписом, що не дає підстав достовірно стверджувати, що він направлений обвинуваченим ОСОБА_8 , а не іншою особою.

За таких підстав, суд дійшов до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно оголосити у розшук, тоді як кримінальне провадження № 0002803, яке внесене до ЄРДР 22 червня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, підлягає зупиненню до закінчення розшуку.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 КПК України, при вирішенні питання про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, прокурор має довести, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Отже, при вирішенні клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_8 з метою його приводу, суд має пересвідчитись, що разом з цим клопотанням подане інше, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також перевірити наявність підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може бути обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_8 переховується від органів досудового розслідування чи суду, а також вчинив дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України.

Суду надане клопотання прокурора ОСОБА_5 , про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд вважає, що є достатньо підстав вважати, що обвинуваченому ОСОБА_8 може бути обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Свій висновок, суд обґрунтовує таким.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судом установлено, що згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Суд не надає оцінку обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, адже це можливо виключно, тільки після завершення судового розгляду і дослідження усіх пред`явлених доказів.

До того ж, суд зазначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, принцип презумпції невинуватості, закріплений у пункті 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, буде порушено, якщо судове рішення або по суті твердження представника держави щодо обвинуваченого у вчиненні злочину відображає думку, що він є винним, тоді як його вину ще не доведено відповідно до закону. За відсутності формального висновку цього достатньо для припущення, що суд або відповідна посадова особа вважає обвинуваченого винним, і передчасне висловлення такої думки судом неодмінно порушить принцип презумпції невинуватості. Однак слід розрізняти твердження, які відображають думку про винуватість особи, та твердження, які просто описують «стан перебування під підозрою». Перші порушують презумпцію невинуватості, тоді як другі розглядаються як беззаперечні у різних ситуаціях, розглянутих Судом (п. 136 рішення ЄСПЛ у справі «Грибник проти України» за заявою № 58444/15, від 17 вересня 2020 року).

Суд зазначає, що прокурор ОСОБА_5 , при обґрунтуванні необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу, посилався на наявність ризиків, які передбачені п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Як установлено судом, обвинувачений ОСОБА_8 після відмови у продовженні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та збільшення складу суду, проігнорував усі з призначених підготовчих засідань. До того ж, про зміну місця свого проживання, контактного телефону суд не повідомляв, а за відомою суду адресою та номером телефону судові виклики не отримує.

У свою чергу, з матеріалів виконання ухвали про привід від 16 травня 2023 року, вбачається, що сусіди за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 та батько останнього не мають інформації про його теперішнє місце перебування.

Суд вважає, що зазначена сукупність обставин, свідчить про те, що дійсно обвинувачений ОСОБА_8 ухиляється від суду.

Отже, вказане, разом з тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 , на думку суду свідчить про існування ризику, що без запобіжного заходу останній продовжуватиме переховуватися від суду.

Суд вважає, що з огляду на процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 , який станом свого провадження не цікавився, про зміну місця свого проживання чи контактних даних не повідомляв, ступінь ризику переховування від суду є високим.

Суд відхиляє, як доказ документ, який надійшов до суду з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , відправник « ОСОБА_12 », де міститься фото заяви від ОСОБА_8 , оскільки він не підписаний електронним підписом, що не дає підстав достовірно стверджувати, що він направлений обвинуваченим ОСОБА_8 , а не іншою особою.

Також, при визначенні наявності вищевказаного ризику, суд не враховує посилання прокурора ОСОБА_5 на те, що обвинуваченим ОСОБА_8 порушені умови застосованого до останнього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід до нього не застосовувався.

У свою чергу, суд дійшов до висновку, про відсутність підстав стверджувати про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто впливу обвинуваченого ОСОБА_8 на хід кримінального провадження іншим чином, адже обставини, про які зазначив прокурор ОСОБА_5 , для його обґрунтування, можуть свідчити лише про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України і додатково не вказують про наявність будь-якого з інших ризиків, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, суд погоджується з прокурором ОСОБА_5 , що до обвинуваченого ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Отож, до ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, у разі, якщо прокурор доведе, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти установленому ризику визначеному ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що вказані обставини, прокурором ОСОБА_5 доведені, адже особисте зобов`язання чи домашній арешт не зможуть запобігти можливості обвинуваченого ОСОБА_8 переховуватися від суду, тому що він має декілька місць проживання, але не проживає в жодному, тоді як поручителі відсутні, а застава не гарантуватиме прибуття обвинуваченого ОСОБА_8 до суду, з огляду на високий ступінь установленого ризику переховування від суду.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає установленим, що наявні: підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою; факт ухилення обвинуваченого ОСОБА_8 від суду.

За таких обставин, суд відповідно до ст. 189 КПК України, надає дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_8 з метою приводу, для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд зазначає, що згідно із ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Отже, розгляд клопотання, про застосування запобіжного заходу, без участі обвинуваченого не передбачений.

Згідно зі ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

Отже, ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого має обмежений строк дії, який перевищує строк розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке без участі обвинуваченого не розглядається.

У зв`язку із цим, на даний час, підстав для розгляду питання щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, немає.

Керуючись ст. 189-191 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому: ОСОБА_8 , - залишити без розгляду.

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_8 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про оголошення в розшук обвинуваченого ОСОБА_8 , - задовольнити.

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про зупинення кримінального провадження № 0002803, яке внесене до ЄРДР 22 червня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Оголосити в розшук ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Шубранець, Заставнівського району, Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Надати працівникам дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Про затримання ОСОБА_8 повідомити прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження № 0002803, яке внесене до ЄРДР 22 червня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, - зупинити до закінчення обшуку.

Направити копію ухвали для виконання до Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Київській області.

Організацію розшуку доручити прокурору Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Згідно із ч. 5 ст. 191 КПК України, службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Наданий дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_8 чинний протягом шести місяців, з дня постановлення ухвали.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Ухвала втрачає силу з моменту: приводу обвинуваченого до суду, або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або добровільного з`явлення обвинуваченого до суду.

Головуючий - суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1

Київської області

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_3

Київської області

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду

ОСОБА_2 Київської області