Справа № 465/1001/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/663/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 23.05.2023 року про накладення арешту на майно,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:

ухвалою слідчого судді клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 03.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст.28 - ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 361, ч. 5 ст. 27- ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 361 КК України, задоволено.

Постановлено накласти арешт на одну скетч-карту № НОМЕР_1 мобільного оператора «Київстар» без сім-карти; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель «С180», 2017 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , синього кольору у кузові універсал; ключ-брелок до автомобіля.

Заборонено на термiн накладення арешту відчуження, розпоряджання (реалiзацiю) та використання фізичним та юридичним особам вказаних вище речей до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні.

В мотивах прийнятого рішення слідчий суддя покликається на те, що матеріалами клопотання та кримінального провадження підтверджено, що внесене клопотання про арешт майна спрямоване на легітимну мету задля виконання завдань кримінального провадження, а майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має, як речові докази, важливе значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення. Накладення арешту, також, дозволить провести слідчі та інші процесуальні дії з арештованим майном, що є необхідним для забезпечення повноти досудового розслідування. Крім цього, накладення арешту необхідне для забезпечення конфіскації майна як виду покарання, що може бути застосоване до ОСОБА_7 в разі доведення його винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються.

На ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку в частині накладення арешту на автомобіль марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_3 , та ключ-брелок до автомобіля.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що даний транспортний засіб не був знаряддям вчинення злочину та не використовувався в протиправній діяльності, що свідчить про можливість повернення такого власнику на відповідальне зберігання. Зазначає, що в клопотанні слідчого не вказано можливих ризиків знищення чи пошкодження майна, а до матеріалів клопотання не додано належного доказу визначення процесуального статусу даного автомобіля. Звертає увагу, що органом досудового розслідування не додано жодного доказу визначення вартості арештованого автомобіля, що позбавило слідчого суддю можливості встановлення співмірності вартості арештованого майна та тяжкості злочину, що інкримінується підозрюваному, та завданої відповідним злочином шкоди.

В судове засідання підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та дату розгляду апеляційної скарги, про причини неявки апеляційний суд не повідомили, тому суд вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Колегією суддів встановлено, що в провадженні СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000098 від 03.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст.28 - ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 361, ч. 5 ст. 27- ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 361 КК України, по факту діяльності злочинної організації, яка шахрайським способом заволодівала коштами громадян.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_11 , маючи умисел на отримання прибутку, разом з іншими особами, зокрема з ОСОБА_7 , на засадах анонімності, діючи умисно, із корисливою метою, у період дії воєнного стану на території України організували здійснення несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, в результаті чого незаконним шляхом заволодівали грошовими коштами потерпілих.

В ході проведення обшуку транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», модель «С180», 2017 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , слідчим вилучено одну скетч-карту № НОМЕР_1 мобільного оператора «Київстар» без сім-карти; ключ-брелок до вищевказаного автомобіля; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель «С180», 2017 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , синього кольору у кузові універсал, що стверджується копією долученого до матеріалів справи протоколу обшуку від 20.05.2023 року. Постановою слідчого від 21.05.2023 року вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя вірно встановив той факт, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно, яке постановою слідчого визнано речовим доказом, має суттєве значення для проведення досудового розслідування, відповідає критеріям речового доказу та є необхідним для проведення слідчих та інших процесуальних дій, а тому, враховуючи санкцію ч. 2 ст. 255 КК України, яка передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, на нього слід накласти арешт.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апелянта про те, що слідчим суддею було порушено право на справедливий судовий розгляд у зв`язку з тим, що такий проводився без участі власника майна та його захисника, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, захисник ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в передбаченому КПК України порядку, а також подав до суду письмові заперечення на вказане клопотання.

Не заслуговують на увагу покликання апелянта на те, що внаслідок арешту майна було незаконно обмежено права ОСОБА_7 , оскільки власник майна не позбавлений можливості володіти зазначеним майном, а обмеження можливості розпоряджатися та користуватись ним носить тимчасовий характер та прямо передбачено кримінальним процесуальним законом на час, необхідний для розгляду кримінального провадження.

Доводи апелянта про те, що даний транспортний засіб не використовувався в протиправній діяльності, а органом досудового розслідування не було визначено вартості арештованого автомобіля, на думку колегії суддів, підлягають з`ясуванню в процесі розслідування кримінального провадження чи розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Крім того, як встановлено в ході досудового розслідування, вилучений транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» заправлявся на АЗС «ОККО» з використанням схеми заправки за рахунок коштів громадян, якими протиправно заволоділи члени злочинної організації, чим спростовуються доводи апеляційної скарги в цій частині.

Клопотання про арешт майна подано відповідно до вимог КПК України, а саме слідчим ОСОБА_9 за погодженням з прокурором ОСОБА_10 .

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали в апеляційному порядку, колегією суддів не встановлено, а відтак ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 23.05.2023 року про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4