УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 ,розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.436-2 КК України,-

Встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя перебуває вказане вище кримінальне провадження,по якому призначено підготовче судове засідання.

Захист обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях № 028-001437ч від 11.05.2023 р. здійснює адвокат ОСОБА_5 .

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив про відмову від захисника ОСОБА_5 ,пояснивши,що ,на його думку,захисник проявив байдужість до виконання своїх обов`язків у цьому кримінальному проваджені,відмовившись на прохання обвинуваченого скласти слідчому клопотання про отримання копій протоколів допиту обвинуваченого та свідка-його матері .

Захисник ОСОБА_5 з приводу вказаної вище заяви пояснив,що під час конфіденційного спілкування з обвинуваченим роз`яснив йому,серед іншого,порядок тримання копій процесуальних документів,що не потребує складання клопотання,виготовив для обвинуваченого ті документи,якими цікавився останній,відніс вирішення заяви на розсуд суду.

При обговоренні цієї заяви прокурор висловився про те,що вона не підлягає задоволенню,захист обвинуваченого у справі здійснює захисник за призначенням,який під час досудового розслідування виконував свої обов`язки відповідно до ст..47 КПК України та забезпечив ефективний захист прав та інтересів обвинуваченого.

При вирішенні заяви по суті суд керується наступним.

Конституційні приписи, а саме ст. 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 Конституції України закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.

Статтею 20 КПК України, що розкриває зміст забезпечення права на захист як загальної засади кримінального провадження, закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення; право збирати і подавати докази; брати особисту участь у кримінальному провадженні; користуватись правовою допомогою захисника; реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України.

Право на захист обвинуваченого забезпечується, зокрема, нормами КПК України, які регламентують обов`язкову участь захисника у кримінальному провадженні (ст. 49, 52 КПК України).

Так, відповідно до ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо: відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника; підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно; слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його.

Статтею 54 КПК України передбачено право обвинувачено відмовитись від захисника або замінити його,проте це право не є абсолютним.

Згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях № 028-001437ч від 11.05.2023 р.,на підставі постанови заступника начальника слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області,захист обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні здійснює адвокат ОСОБА_5 .

Це доручення діє до закриття кримінального провадження; закінчення останнього судового провадження з перегляду судових рішень; використання всіх національних засобів правового захисту.

Відмову від захисника обвинувачений обґрунтував з посиланням на те,що захисником,на його думку,не вчиняться процесуальні дії,спрямовані на здійснення ефективного захисту в його інтересах.

Водночас,обвинувачений не залучає самостійного іншого захисника та не заявив про те,що не потребує захисту професійним адвокатом,тобто відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КПК України,суд зобов`язаний забезпечити обвинуваченому участь захисника у кримінальному провадженні.

Із заяви обвинуваченого не вбачається підстав для висновку про невиконання захисником вимог ст.47 КПК України,по суті обвинувачений вказує на недостатній рівень довіри між ним та захисником,що не є підставою для прийняття відмови обвинуваченого від захисника.

Такий стан речей відповідає практиці Європейського суду з прав людини, за якою останній розглядає право вибору адвоката як не абсолютне, тобто як таке, що може зазнавати обмежень з метою належного відправлення справедливого правосуддя. Європейський суд з прав людини у низьці рішень обґрунтовує застосування обмежень права вибору захисника, перш за все при наданні безоплатної правової допомоги. У цьому випадку основним критерієм є інтерес правосуддя.

У рішенні по справі «Круассан проти Німеччини» Європейський суд відзначив, що уникнення пауз або перерв відповідає інтересам правосуддя і цілком може виправдати призначення адвоката всупереч побажанням обвинуваченого (див. рішення від 25 вересня 1992 року у справі «Круассан проти Німеччини» (Croissant v. Germany), п. 28, Series A № 237 B). У цьому ж рішенні Суд наголошує, що стаття 6 пункт 3 (с) Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає право будь-якого обвинуваченого на допомогу захисникам на свій вибір. Проте, і, незважаючи на значення довірчих відносин між адвокатом і клієнтом, не слід надавати цьому праву абсолютний характер. Воно неминуче піддається певним обмеженням в питанні безоплатної юридичної допомоги, коли судам належить право вирішувати, чи вимагають інтереси правосуддя надання обвинуваченому захисника, призначеного безкоштовно.

З урахуванням зазначеної позиції ЄСПЛ, призначаючи адвоката, національний суд повинен, безумовно, враховувати побажання обвинуваченого. Однак інтереси обвинуваченого можливо обійти, якщо існують достатні підстави вважати, що інтереси правосуддя цього вимагають (див. рішення від 25 вересня 1992 року у справі «Круассан проти Німеччини» (Croissant v. Germany), п. 29, Series A № 237 B).

У рішенні «Карпюк та інші проти України» ЄСПЛ нагадує,що право обирати власного захисника не є абсолютним. Уникнення перерв або перенесення судових засідань відповідає інтересам правосуддя, що виправдовує призначення безоплатного захисника всупереч бажанню обвинуваченого .Незважаючи на важливість довірчих стосунків між адвокатом і його клієнтом, право обирати власного захисника не може вважатися абсолютним. Надання правової допомоги неминуче стає об`єктом певних обмежень за умов, коли вона є безоплатною, а також коли саме суди визначають, чи вимагають інтереси правосудця призначення обвинуваченому захисника. При призначенні захисника національні суди, безсумнівно, повинні враховувати побажання підсудного. Проте вони можуть не взяти до уваги ці побажання, якщо існують відповідні і достатні підстави вважати, що цього вимагають інтереси правосуддя.Суд постановив, що уникнення перерв або перенесення засідань відповідає інтересам правосуддя, що сповна виправдовує призначення захисника всупереч бажанню обвинуваченого. Відповідно порушення п. 1 і пп. «с» п. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з призначенням заявникові безоплатного захисника не було (заяви № 30582_04 і № 32152_04, від 6 січня 2016 року).

Відмовляючи обвинуваченому у задоволенні заяви про відмову від захисника за призначенням ОСОБА_5 ,суд керується інтересами правосуддя з метою уникнення перерв або перенесення засідань, що сповна виправдовує участь у справі призначеного захисника всупереч бажанню обвинуваченого, одночасно нагадує ОСОБА_4 його право самостійно обрати захисника та залучити його до участі у кримінальному провадженні на будь-якій стадії судового процесу.

На підставі ст.47,49,52,54,350 КПК України, суд -

Постановив:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відмову від захисника за призначенням адвоката ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1