Справа №: 486/1148/23 Провадження № 1-кп/486/178/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом

28 липня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_4 ,

захисника особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Южноукраїнськ, Миколаївської області; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у кримінальному провадженні № 0001622 від 16.09.2022 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001622 від 16.09.2022, за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України, після отримання клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не пізніше п`яти днів з дня його надходження, суддя призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Прокурор в закритому підготовчому судовому засіданні просив суд призначити клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до судового розгляду та підтримав клопотання, яке направив через канцелярію суду 21.07.2023, про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення ОСОБА_4 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, в порядку статей 315, 508 КПК України, на 60 днів; та просив його вирішити першочергово.

Захисник ОСОБА_5 у закритому підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти такого порядку розгляду клопотань.

Суд поставив на обговорення питання, щодо розгляду клопотань без участі законного представника, яка була повідомлена про дату, час та місце судового засідання телефонограмою, але до суду не з`явилась.

Захисник ОСОБА_5 не заперечувала проти розгляду клопотань за такою явкою з огляду на те, що при зміні запобіжного заходу законного представника теж не було. Прокурор просив відкласти розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Суд розглянув клопотання без участі законного представника ОСОБА_6 яка була визначена органами досудового слідства, так як в судовому засіданні інтереси обвинуваченого ОСОБА_4 представляє адвокат ОСОБА_5 .

В судовому засіданні була присутня особа, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , але на запитання суду він або не відповідав, або відповідав незрозуміло.

В судовому засіданні досліжувались попередні ухвали слідчого судді, якими обирались та продовжувались запобіжні заходи.

29.03.2023 о 16 годині 09 хвилин ухвалою слідчий суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_7 застосував відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор", в межах строків досудового розслідування, а саме: до 30.04.2023 включно (справа № 486/1479/22, провадження № 1-кс/486/62/2023) .

Того ж дня, 29.03.2023 о 17 годині 44 хвилин, ухвалою слідчий суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_7 надав дозвіл на примусове залучення та направлення підозрюваного ОСОБА_4 до Дніпровської філії судово-психіатричної експертизи ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи в межах строків досудового розслідування, а саме: до 30.04.2023 включно (справа № 486/1479/22, провадження № 1-кс/486/63/2023).

Ухвалою від 26.04.2023 о 14 годині 55 хвилини слідчий суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_7 продовжив ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор", в межах строків досудового розслідування, а саме: до 24.06.2023 включно (справа № 486/1479/22, провадження № 1-кс/486/92/2023).

Того ж дня, 26.04.2023 о 15 годині 53 хвилини, слідчий суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_7 продовжив строк примусового залучення та направлення підозрюваного ОСОБА_4 до Дніпровської філії судово-психіатричної експертизи ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи в межах строків досудового розслідування, а саме: до 24.06.2023 включно (справа № 486/1479/22, провадження № 1-кс/486/93/2023).

Ухвалою від 22.06.2023 слідчий суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_7 змінив підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме: до Відділу спеціалізованої психіатричної допомоги КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради в межах строків досудового розслідування, а саме: до 31.07.2023 включно (справа № 486/1479/22, провадження № 1-кс/486/210/2023).

Відносини, які виникають у сфері застосування запобіжних заходів до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення і в яких спостерігається розлад психічної діяльності чи психічна хвороба, регулюються, насамперед, статтями 508-514 КПК України.

Зокрема, положенням ч. 1 ст. 508 КПК України передбачено, що «до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку».

Згідно з частинами 2, 3 статті 508 КПК України вказані вище запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби відповідно до загальних правил, які встановлені цим Кодексом.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, суд враховує вимоги положень статтей 194, 201, 331 КПК України та вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Порядок вирішення судом питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру та питань, пов`язаних з продовженням, зміною або припиненням застосування примусових заходів медичного характеру, регламентований статтями 513, 514 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 КК України, особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру підлягають огляду комісією, лікарів психіатрів не рідше 1 разу у 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або зміну застосування такого заходу.

Зі змісту цієї статті слідує, що особи підлягають огляду лікарів психіатрів тільки після застосування до особи примусових заходів медичного характеру.

З огляду на вимоги статей 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Окрім цього, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» врегульовано питання примусових заходів медичного характеру, і такі примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених кримінальним і кримінальним процесуальним кодексом України, Законом України «Про психіатричну допомогу» та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала.

Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу.

Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.

Особа, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, має право звернутися до суду із заявою про зміну або припинення застосування примусових заходів медичного характеру не частіше одного разу на 6 місяців та незалежно від того, чи розглядалося це питання судом в зазначений період.

Примусові заходи медичного характеру, не пов`язані з позбавленням волі, застосовуються в закладі з надання психіатричної допомоги у межах адміністративно-територіальної одиниці за місцем проживання особи за бажанням такої особи.

Із матеріалів, які досліджувались судом, встановлено, що 22.06.2023 слідчий суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_7 задовольним колопотання прокурора та змінив підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме: до Відділу спеціалізованої психіатричної допомоги КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради в межах строків досудового розслідування, а саме: до 31.07.2023 включно.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 8 від 25.05.2023 ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом іспитований у даний час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом, відповідно до ст. 92 КК України, потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

На думку суду, зазначене питання підлягає вирішенню в порядку ст. 514 КПК України.

В матеріалах клопотання про продовження запобіжного заходу в порушення вимог КПК України відсутні розписки про його вручення учасникам процесу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вказане клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення ОСОБА_4 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства України, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення. При цьому, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення.

За змістом частин 1, 3 статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК, у підготовчому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу.

Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим вимог КПК України при складанні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Зазначені повноваження прокурора передбачені як його загальними повноваженнями, що містяться в ст. 36 КПК України, так і в ч. 1 ст. 290 КПК України.

Суд повертає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору, якщо воно не відповідає вимогам статтям 291-292 КПК України.

Судом встановлено, що в клопотанні наведена недопустима натуралізація опису злочину.

Органами досудового слідства обвинувачення викладено незрозумілою, непростою та нечіткою мовою. Крім того, обвинувачення викладено нелаконічно, з недопустимою натуралізацією, без чіткого стилю та без логічного обгрунтування.

Викладаючи обвинувачення органи досудового слідства зобов`язані зазначити підстави, якими вони їх обгрунтовують.

Суд зауважує, що зазначені недоліки клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не можуть бути усунені судом як під час підготовчого судового засідання, так і судового розгляду, що перешкоджає призначенню справи до судового розгляду.

Формулювання обвинувачення визначає конкретний обсяг та межі судового розгляду, а також надає обвинуваченому можливість реалізувати своє право на захист та знати, в чому саме він обвинувачується, а суду можливість у розумні строки розглянути справу.

Отже, зазначені вище недоліки клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру є істотними, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, тому доводи прокурора про відповідність клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру вимогам кримінального процесуального закону, є необґрунтованими.

Установивши зазначені вище порушення закону, вислухавши думку прокурора, захисника, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру підлягає поверненню прокурору, оскільки воно не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру було вручено підозрюваному слідчою у відділі спеціалізованої психіатричної допомоги КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради 18.07.2023 за участю адвоката та законного представника.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що прокурор не вчинив під час досудового розслідування у спосіб та в порядку визначеному законом процесуальної дії - надання підозрюваному під розписку копії клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру з реєстром матеріалів досудового розслідування.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до статей 291, 293 КПК України за загальним правилом прокурор зобов`язаний під розписку надати копію клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру з додатками.

Суд зазначає, що вручення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру слідчим за відсутністю прокурора не відповідає приципу законності і свідчить про застосування неналежної правової процедури.

Схвалення судом таких дій прокурора може викликати сумнів у неупердженості суду.

З огляду на вищезазначене, суд не приймає до уваги посилання сторони обвинувачення про наявність в матеріалах клопотання расписок обвинуваченого, його захисника та законного представника від 18.07.2023, так як вони виписані на ім`я прокурора, а вручала їх слідча в медичному закладі, де перебував ОСОБА_4 .

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 12, 110, 131, 132, 291, 292, 314, 315, 371, 372, 376, 508-514 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001622 від 16.09.2022 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме: до Відділу спеціалізованої психіатричної допомоги КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради, розташованого за адресою: вул. Сєвєрна, 14, с. Миколаївського району, Миколаївської області, на 60 днів відмовити.

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001622 від 16.09.2022 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, повернути у зв`язку з невідповідністю вимогам статей 291-292 КПК України першому заступнику керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 .

Ухвала в частині повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала в частині відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_1