Справа № 569/3170/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , захисника засудженого - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_7 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України та клопотання начальника ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_9 про застосування ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 та начальник ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_10 звернулися до суду із клопотанням, у якому просить відповідно до ст. 82 КК України, замінити засудженому ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк від 15 до 20 років; строк призначеного покарання рахувати з моменту винесення ухвали.

У клопотанні вказується, що в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» відбуває покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений по першому кримінальному провадженню вироком Костянтинівського районного суду Донецької області від 23.07.2003 року за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили: 08.08.2003 року.

Засуджений по другому кримінальному провадженню 01 жовтня 2004 року вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області за п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі із конфіскацією усього майна належного йому на праві власності.

Ухвалою Верховного суду України від 01.12.2005 вирок Апеляційного суду Донецької області від 01.10.2004 року залишенно без змін. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21.03.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 24.04.2003 року по 01.12.2005 року, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку відбування кримінального покарання: 24.02.2003 року.

Вирок набрав законної сили: 01.12.2005. За ст. 82 КК України: 20.05.2015 року.

Станом на 11.05.2023 відбута частина покарання із зарахуванням строку попереднього ув`язнення у строк покарання становить 22 роки 11 місяців 21 день.

Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24.02.2003 року.

Під час відбування покарання в інших установах ДКВС України допустив 8 порушень вимог режиму відбування покарання за що, його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, які відповідно до п. 14 ст. 134 КВК України погашені у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці оголошено 1 заохочення.

Окрім того, під час тримання у державній установі «Артемівський слідчий ізолятор (№6)» з 07.03.2003 року по 01.10.2004 року характеризувався негативно, вимоги режиму тримання порушував, за що мав чотири стягнення правами начальника установи, які погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

-під час тримання у державній установі «Донецький слідчий ізолятор (№5)» з 01.10.2004 року по 24.11.2005 року характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

- під час тримання у державній установі «Київський слідчий ізолятор (№13)» з 24.11.2004 року по 26.12.2005 року характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

-під час тримання у державній установі «Донецький слідчий ізолятор (№5)» з 26.12.2005 року по 16.03.2007 року характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

-під час тримання у державній установі «Ладижинська виправна колонія (№39)» з 16.03.2007 року по 11.05.2015 року характеризувався посередньо, Правила внутрішнього розпорядку виконував у повному обсязі, порушень режиму тримання не допускав, за що один раз був заохочений правами начальника установи.

Згодом змінив свою поведінку на гіршу. Почав порушувати правила внутрішнього розпорядку та вимоги режиму тримання, допустив два порушення, які виразились у здійсненні демонстративно-шантажного членоушкодження та спав у невстановлений для цього час, які погашені у встановленому законом порядку.

-під час тримання у державній установі «Стрижавська виправна колонія (№81)» з 11.05.2015 року по 18.06.2015 року характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

-під час тримання у державній установі «Ладижинська виправна колонія (№39)» з 18.06.2015 року по 01.07.2015 року характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

-під час тримання у державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)» з 01.07.2015 року по 19.10.2015 року характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

-під час тримання у державній установі «Ладижинська виправна колонія (№39)» з 19.10.2015 року по 15.02.2016 року характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

-час тримання у державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)» з 15.02.2016 року по 07.04.2016 року характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

-під час тримання у державній установі «Ладижинська виправна колонія (№39)» з 07.04.2016 року по 22.08.2016 року характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

-під час тримання у державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» з 22.08.2016 року по 27.04.2017 року характеризувався негативно, допустив одне порушення вимог режиму тримання, яке виразилось у зберіганні забороненого предмету, за що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, яке погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

-під час тримання в секторі максимального рівня безпеки державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» з 27.04.2017 року по 02.12.2017 року характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

-під час тримання в лікувальному закладі при державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» з 02.12.2017 року по 27.01.2018 року характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

-під час тримання в секторі максимального рівня безпеки державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» з 27.01.2018 року по 05.03.2018 року характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

-під час тримання у державній установі «Київський слідчий ізолятор» з 05.03.2018 року по 17.07.2018 року характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

-під час тримання в секторі максимального рівня безпеки державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» з 17.07.2018 року по 21.04.2022 року характеризувався негативно, вимоги режиму тримання порушував, за що мав одне стягнення правами начальника установи, яке погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

За час відбування покарання в секторі максимального рівня безпеки в державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» з 21.04.2022 року по даний час засуджений ОСОБА_7 зарекомендував себе посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку виконує в повному обсязі, порушень не допускає. Дотримується обов`язків, норм та правил поведінки, які визначають порядок і умови відбування покарання. Стягнення та заохочення не застосовувались. По відношенню до адміністрації та персоналу СІЗО поводить себе ввічливо, стримано та коректно. Спальне місце утримує в чистоті та порядку, зовнішній вигляд охайний, дотримується правил особистої гігієни та санітарії. Соціально-корисні зв`язки з рідними та співмешканкою підтримує шляхом здійснення телефонних дзвінків та отримання від них посилок, передач. Стосунки мають виключно позитивний характер, будує позитивні плани на майбутнє. До суспільно - корисної праці в умовах СІЗО не залучається. На громадських засадах приймає участь у журналістській діяльності загальнодержавного бюлетеня «Говори». Дотримується вимог пожежної безпеки.

За рисами характеру: нестриманий, дратівливий, запальний, різкий і прямолінійний з людьми, рішучий та ініціативний в більшості своїх починах, упертий, прагне спілкуватися зі всіма «на рівних». Не виносить байдужості в свою сторону. Чекання і невдачі здатні вивести його із себе. Часто буває агресивний але агресія носить нетривалий характер. Здатний швидко ухвалювати рішення і діяти. Бурхливо проявляє активність. Бажає негайно отримати результат в розмові, ситуації. Доводить розпочату справу до кінця, все розраховує і не розтрачає даремно сили. Постійний в своїх стосунках та інтересах. Схильний переоцінювати себе і свої можливості. Здатний швидко схоплювати нове, цікаве. Постійно самовдосконалюється, прагне соціалізуватися та адаптуватися в суспільстві.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 16.05.2016 року №1418/5 «Про затвердження положень про програми диференційованого виховного впливу на засуджених» приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Творчість», «Духовне відродження» та «Освіта» - в якій, 30.03.2023 року успішно закінчив курс «Добробут планети: що має знати й може вміти кожен».

Відповідно до п. 2 статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України постійно приймає особисту участь в організації виховних заходів, на заходи виховного характеру реагує.

На оперативно-профілактичних обліках в установі не перебуває.

Згідно протоколу № 1 від 05.02.2015 року засідання комісії державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)», відповідно до ст.100, п.1 ч.2 ст.151-1 Кримінально-виконавчого кодексу України, п.5 розділу XXVII наказу Міністерства юстиції України від 28.08.2018 року №2823/5 «Про затвердження правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», засудженого ОСОБА_7 переведено з приміщень камерного типу, в яких тримаються дві особи, до багатомісних приміщень камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки з наданням дозволу на участь у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру в порядку, встановленому законодавством,- після фактичного відбуття у таких приміщеннях не менше як п`ять років строку покарання.

Згідно протоколу № 3 від 11.02.2020 року засідання комісії державної установи «Бахмутська УВП (№6)» до засудженого ОСОБА_7 вирішено не доцільним застосування заохочувальної норми, передбаченої вимогам ст. 100, п. 2, ч. 2 ст. 151-1 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 5 розділу XXVII наказу Міністерства юстиції України від 28.08.2018 року №2823/5 «Про затвердження правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», а саме: переведення з багатомісних приміщень камерного типу до звичайних жилих приміщень виправної колонії максимального рівня безпеки - після фактичного відбуття у таких приміщеннях не менш як п`яти років строку покарання, у зв`язку із тим, що за час відбування строку покарання в державній установі «Бахмутська УВП (№6)» допустив одне порушення вимог режиму тримання (дане стягнення погашене у встановленому законом порядку), заохочень не мав та враховуючи подану ним заяву про відмову від переведення його з багатомісних приміщень камерного типу до звичайних жилих приміщень виправної колонії максимального рівня безпеки - після фактичного відбуття у таких приміщеннях не менш як п`яти років строку покарання.

Вину у скоєному злочині визнає, розкаюється. Міру призначеного судом покарання вважає суворою.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 отримав 66 балів, отже став на шлях виправлення, та може бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м?яке покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Представник ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала клопотання з підстав, викладених у ньому та просив його задовольнити, а також просила задовольнити клопотання ОСОБА_7 .

Засуджений ОСОБА_7 просив задоволити його клопотання та клопотання ДУ "СІЗО", та просив суд заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м?яке у виді позбавлення волі на певний строк.

Захисник засудженого - адвокат ОСОБА_8 також просив задоволити клопотання та клопотання ДУ "СІЗО", просив замінити щодо ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

Прокурор проти задоволення клопотання ДУ "СІЗО" та ОСОБА_7 не заперечував, просив замінити щодо засудженого ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 20 років.

Свідок - психолог відділу СВПР ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_11 у судовому засіданні показала, що вона входила до складу комісії з визначення ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 , для можливості застосування ст. 82 КК України, і відповідно до психологічної характеристики засудженого, який є врівноваженим, психологічний стан його стабільний, до нього може бути застосована заміна покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що вона є старшим інспектором відділу СВПР ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» та входив до складу комісії з визначення ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 , для можливості застосування ст. 82 КК України. За результатами перевірки та збору інформації, був складений висновок, який дає можливість застосувати відносно ОСОБА_7 заміну покарання з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк. ОСОБА_7 за час перебування в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» зарекомендував себе посередньо, по відношенню до адміністрації та персоналу поводить себе ввічливо, стримано та коректно.

Заслухавши пояснення представника ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», прокурора, засудженого та його захисника, допитавши свідків, дослідивши клопотання ДУ "СІЗО" та додані матеріали з особової справи засудженого та клопотання ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений 01.10.2004вироком колегії суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області за п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі із конфіскацією усього майна належного йому на праві власності.

Ухвалою Верховного суду України від 01.12.2005 вирок Апеляційного суду Донецької області від 01.10.2004 року залишенно без змін. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21.03.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 24.04.2003 року по 01.12.2005 року, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає за 2 дні позбавлення волі.

У відповідності до Порядку визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженого затвердженого наказом Міністерства юстиції України 19 січня 2023 року № 294/5, засудженим ОСОБА_7 та старшим інспектором відділу СВПР ОСОБА_12 , 31.03.2023 складено індивідуальний план виправлення та ресоціалізації, який містить заходи, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації засудженого (а.с. 120 - 124).

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого, складеного комісією у складі адміністрації та працівників ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», засуджений ОСОБА_7 , отримав 66 балів, отже став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та має бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк (ст. 82 КК України) (а.с.109-116).

ОСОБА_7 на консультативних обліках у лікарів не перебуває. Немає проти показів до трудової діяльності (а.с.117).

За час перебування в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» засуджений ОСОБА_13 злочинів не вчиняв, на оперативно - профілактичних обліках в установі не перебуває (а.с. 118).

В ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», на ім`я ОСОБА_7 відсутній майновий позов, який підлягає стягненню (а.с. 119).

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_7 , затвердженої начальником ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_14 (а.с. 103-106), ОСОБА_7 за час відбування покарання в секторі максимального рівня безпеки в державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» з 21.04.2022 року по даний час засуджений ОСОБА_7 зарекомендував себе посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку виконує в повному обсязі, порушень не допускає. Дотримується обов`язків, норм та правил поведінки, які визначають порядок і умови відбування покарання. Стягнення та заохочення не застосовувались. По відношенню до адміністрації та персоналу СІЗО поводить себе ввічливо, стримано та коректно. Спальне місце утримує в чистоті та порядку, зовнішній вигляд охайний, дотримується правил особистої гігієни та санітарії. Соціально-корисні зв`язки з рідними та співмешканкою підтримує шляхом здійснення телефонних дзвінків та отримання від них посилок, передач. Стосунки мають виключно позитивний характер, будує позитивні плани на майбутнє. До суспільно - корисної праці в умовах СІЗО не залучається. На громадських засадах приймає участь у журналістській діяльності загальнодержавного бюлетеня «Говори». Дотримується вимог пожежної безпеки(а.с. 103-106).

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 16.05.2016 року №1418/5 «Про затвердження положень про програми диференційованого виховного впливу на засуджених» приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Правова освіта», «Творчість», «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт» та «Освіта» - в якій, 28.03.2023 року успішно закінчив курс «Цифрової комунікації в глобальному просторі» та отримав сертифікат через платформу масових відкритих онлайн-курсів «Prometheus» наданий ITArts.

Відповідно до розділу XXXIII наказу Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» самодіяльні організації серед засуджених до довічного позбавлення волі не створюються.

Відповідно до п.2 статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України інколи приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, разом із тим на заходи виховного характеру реагує.

На оперативно-профілактичних обліках в установі не перебуває.

Згідно протоколу № 1 від 05.02.2015 року засідання комісії державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)», відповідно до ст. 100, п. 1 ч. 2 ст.151-1 Кримінально-виконавчого кодексу України, п.5 розділу XXVII наказу Міністерства юстиції України від 28.08.2018 року №2823/5 «Про затвердження правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», засудженого ОСОБА_7 переведено з приміщень камерного типу, в яких тримаються дві особи, до багатомісних приміщень камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки з наданням дозволу на участь у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру в порядку, встановленому законодавством,- після фактичного відбуття у таких приміщеннях не менше як п`ять років строку покарання.

Згідно протоколу № 3 від 11.02.2020 року засідання комісії державної установи «Бахмутська УВП (№6)» до засудженого ОСОБА_7 вирішено не доцільним застосування заохочувальної норми, передбаченої вимогам ст. 100, п. 2, ч. 2 ст. 151-1 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 5 розділу XXVII наказу Міністерства юстиції України від 28.08.2018 року №2823/5 «Про затвердження правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», а саме: переведення з багатомісних приміщень камерного типу до звичайних жилих приміщень виправної колонії максимального рівня безпеки - після фактичного відбуття у таких приміщеннях не менш як п`яти років строку покарання, у зв`язку із тим, що за час відбування строку покарання в державній установі «Бахмутська УВП (№6)» допустив одне порушення вимог режиму тримання (дане стягнення погашене у встановленому законом порядку), заохочень не мав та враховуючи подану ним заяву про відмову від переведення його з багатомісних приміщень камерного типу до звичайних жилих приміщень виправної колонії максимального рівня безпеки - після фактичного відбуття у таких приміщеннях не менш як п`яти років строку покарання. Вину у скоєному злочині визнає, розкаюється. Міру призначеного судом покарання вважає суворою.

Згідно психологічної характеристики на засудженого до ДПВ (а.с. 103-106), ОСОБА_7 за рисами характеру: нестриманий, дратівливий, запальний, різкий і прямолінійний з людьми, рішучий та ініціативний в більшості своїх починах, упертий, прагне спілкуватися зі всіма «на рівних». Не виносить байдужості в свою сторону. Чекання і невдачі здатні вивести його із себе. Часто буває агресивний але агресія носить нетривалий характер. Здатний швидко ухвалювати рішення і діяти. Бурхливо проявляє активність. Бажає негайно отримати результат в розмові, ситуації. Доводить розпочату справу до кінця, все розраховує і не розтрачає даремно сили. Постійний в своїх стосунках та інтересах. Схильний переоцінювати себе і свої можливості. Здатний швидко схоплювати нове, цікаве. Постійно самовдосконалюється, прагне соціалізуватися та адаптуватися в суспільстві.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

У відповідності ч. 1 ст. 82 КК України, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України, покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Отже, можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, обумовлена наявністю двох складових: засуджений став на шлях виправлення та відбув певну частину строку покарання в залежності від ступеня його тяжкості.

Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24.02.2003, на день розгляду клопотання, фактично відбув 22 роки 11 місяців позбавлення волі, що дає можливість розглянути питання про заміну довічного позбавлення волі більш м`яким у виді позбавлення на певний строк, відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України.

Наведені у клопотанні обставини, щодо зміни щодо засудженого ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, підтверджені вищевказаними матеріалами, і свідчать про те, що своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці останній довів своє виправлення.

Беручи до уваги викладене у сукупності, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення, його поведінка є сумлінною, протягом переважного часу перебування в умовах ізоляції від суспільства мав одне заохочення, що у свою чергу свідчить про те, що останній прагнув досягнути виправлення, його позитивні характеристику, а також, що на день розгляду клопотання, ОСОБА_7 фактично відбув 22 роки позбавлення волі, дає підстави прийняти колегії суддів рішення про можливість замінити ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк, відповідно до ч.5 ст. 82 КК України, наближений до мінімальної межі, а саме 19 років позбавлення волі.

Керуючись ст.82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_7 та клопотання начальника ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_9 про застосування ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_7 задоволити.

Замінити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженому за п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі із конфіскацією усього майна належного йому на праві власності, вироком колегії суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області від 01.10.2004, покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 19 (дев`ятнадцять) років.

Строк заміни ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком 19 (дев`ятнадцять) років обчислювати з дня заміни покарання, тобто з 09.06.2023.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3