Справа № 991/7517/23
Провадження № 1-кс/991/7551/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].

30 серпня 2023 року, місто Київ.

Назва та склад суду, секретар судового засідання [1-2].

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (надалі - слідчий суддя), секретар судового засідання ОСОБА_5.

Найменування (номер) кримінального провадження [1-3].

Інформація у скарзі відсутня

Прізвище, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання [1-4].

Інформація у скарзі відсутня.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа [1-5].

Інформація у скарзі відсутня.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження [1-6].

Скаржник ОСОБА_2

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається [2-1].

Вирішується питання за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України (надалі - НАБУ) ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР).

Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів [2-2].

Слідчий суддя встановив таке.

28 серпня 2023 року ОСОБА_2 направив до Вищого антикорупційного суду скаргу на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України (надалі - НАБУ) ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Скаржник посилається на те, що 14 серпня 2023 року він подав до канцелярії НАБУ заяву в порядку ст. 214 КПК України, адресовану керівнику Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_3 , про вчинення Київським міським головою, головою Київської міської державної адміністрації ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Проте, відомості за вищевказаною заявою до ЄРДР внесені не були, що є порушенням вимог ст. 214 КПК України.

У зв`язку з чим, ОСОБА_2 у своїй скарзі просить визнати протиправною бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_3 та зобов`язати його внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 від 14 серпня 2023 року і розпочати досудове розслідування в порядку, встановленому законом.

На підтвердження зазначених у скарзі обставин, ОСОБА_2 долучив до неї копії таких документів: заяву в порядку ст. 214 КПК України від 14 серпня 2023 року, на якій міститься штрих-код НАБУ за вх. № Г-11009 від 14 серпня 2023 року; лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2012 року за № 1640/0/4-12; бухгалтерську накладну № 52/ГП від 21 лютого 2022 року; Рішення Київської міської ради від 18 вересня 2008 року за № 262/262; Договір № 101-ДГП від 15 листопада 2008 року; додаткові угоди № 11, 13, 14, 15, 15/1, 16, 17, 18, 20, 21, 23, 24, 25, 26, 27 до Договору № 101-ДГП від 15 листопада 2008 року; Рішення Київської міської ради від 16 вересня 2010 року за № 35/4847; Договір з № 1426Т18 від 19 квітня 2018 року; роздруківка із веб-порталу Уповноваженого органу з питань закупівель щодо закупівлі геодезичних послуг по оновленню цифрової топографічної основи М 1:2000 та М 1:10000; лист Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06 квітня 2021 року за № 055-6967 тощо.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, направив до суду заяву про розгляд скарги без його участі, у якій вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Особа, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явилась. Разом з тим, до суду надійшли пояснення від старшого детектива Національного бюро Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Володимира УРАЗОВСЬКОГО.

Слідчий суддя дослідив скаргу та додані до неї матеріали.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався [2-3].

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України: «Терміни, що їх вжито в цьому Кодексі, якщо немає окремих вказівок, мають таке значення: керівник органу досудового розслідування - начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки та заступники зазначених посадових осіб, які діють у межах своїх повноважень, перший заступник або заступник Директора Державного бюро розслідувань, заступник директора територіального управління Державного бюро розслідувань, керівник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу органу Державного бюро розслідувань, керівник Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів органу Бюро економічної безпеки України, керівник Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, а також заступники зазначених посадових осіб, які діють у межах своїх повноважень».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України: «Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України: «Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 33-1 КПК України: «Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті».

Відповідно до вимог п. 6 ч. 2 ст. 39 КПК України: «Керівник органу досудового розслідування уповноважений: здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 КПК України: «Заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України: «Слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, умовою підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду є вчинення злочину особою, яка обіймає будь-яку з посад, визначених п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України: «Детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: 2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 Кримінального кодексу України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 Кримінального кодексу України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків)».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України: «На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування».

Відповідно до вимог примітки ст. 45 КК України: «Корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу».

У поданій заяві про вчинене кримінальне правопорушення від 14 серпня 2023 року ОСОБА_2 зазначає про можливе вчинення Київським міським головою, головою Київської міської державної адміністрації ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. У зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку, що описане у тексті заяви кримінальне правопорушення належить за підслідністю детективам Національного антикорупційного бюро України, а за підсудністю - Вищому антикорупційному суду.

Не оцінюючи обґрунтованість заяви ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення на предмет наявності ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, слідчий суддя встановив, що в ній наявні відомості, які можуть стати предметом перевірки в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

За таких обставин, з урахуванням ч. 1 ст. 214 КПК України, керівник Головного підрозділу детективів НАБУ, користуючись повноваженнями слідчого, мав невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви ОСОБА_2 про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР, після чого, у разі необхідності, мав право, як керівник органу досудового розслідування, визначити слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування.

Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів не вбачається, а уповноваженою особою НАБУ не надано підтвердження внесення відомостей до ЄРДР у строк, передбачений ч. 1 ст. 214 КПК України, що свідчить про наявність бездіяльності щодо такого невнесення, яка є предметом оскарження.

В той же час, слідчий суддя не бере до уваги пояснення старшого детектива Національного бюро Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Володимира УРАЗОВСЬКОГО, оскільки останній не є слідчим (детективом) бездіяльність якого оскаржується, а також останнім не надано будь-яких документів, які б наділяли його повноваженнями бути представником НАБУ у суді та надавати пояснення. Крім того, слідчий суддя зазначає, що кримінальне процесуальне законодавство забороняє відмовляти у прийнятті та реєстрації заяв про кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР підлягає задоволенню.

Проте, зі змісту ст. 307 КПК України видно, що слідчий суддя позбавлений можливості за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого (детектива) під час досудового розслідування постановити ухвалу про визнання протиправною бездіяльність директора НАБУ.

Слідчий суддя, з огляду на викладене, керуючись положеннями ст. ст. 214, 216, 303-304, 306 КПК України, дійшов висновку, що скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Висновки слідчого судді [3-1].

Слідчий суддя постановив:

1) скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задовольнити частково;

2) зобов`язати керівника Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_3 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_2 від 14 серпня 2023 року;

3) в решті скарги - відмовити.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [3?2].

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1