УХВАЛА

Справа № 495/4542/21

Номер провадження 1-кп/495/445/2022

19 квітня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонноий суд Одеської області

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Білгород-Дністровський обвинувальний акт у кримінальному провадженні ,внесеному до ЄРДР за № 0000359 від 12.08. 2021 року та клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеській області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Білгород-Дністровський, Одеська область, громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами. 2 та 3 ст.186, частиною 2 ст. 185 , частиною 3 ст. 15 частини 3 ст. 185 КК України-

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження ,внесене до ЄРДР за № 0000359 від 12.08. 2021 року у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за обвинуваченням по ч. 2 та 3 ст.186, частиною 2 ст. 185 , частиною 3 ст. 15 частини 3 ст. 185 КК України.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської ОСОБА_3 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Прокурор вказує що в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , є ризик того, що він: може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На підставі викладеного прокурор просить клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

У зв`язку із військовим станом доставка обвинувачених, які перебувають під вартою до суду не проводиться.

Обвинувачений ОСОБА_4 до судового засідання у режимі відео конференції доставлений не був, з тих підстав, що відмовився виходити з камери Державної установи «Ізмаїльській слідчій ізолятор», про що співробіниками ДП " Ізмаїльський слідчий ізолятор" складений відповідний акт,який долучений до матеріалів справи.

Будь-яких медичних довідок чи інших документів про неможливість участі обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні до суду не надійшло.

Те, що обвинувачений не виявив бажання виходити з камери слідчого ізолятору та бути присутнім у судовому засіданні, судом розцінюється як навмисна спроба зірвання судового засідання та не розгляд питання стосовно міри запобіжного заходу, оскільки обвинуваченому ОСОБА_4 достовірно відомо про закінчення терміну дії раніше обраного у відношенні нього запобіжного заходу.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повідомлений про час та місце судового засідання, не виявив бажання бути присутнім, не повідомив причини свого небажання явки до судового засідання, а також, те, що в цьому судовому засіданні справа не розглядається по суті, а лише вирішується питання про міру запобіжного заходу, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні з клопотанням прокурора не погодився, з тих підстав, що ризики, зазначені прокурором в клопотанні не доведені. Просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ст. 383 ч.3 КПК України усі питання, пов`язанні з судовим розглядом, крім питання, передбаченого частиною третьою ст. 331 КПК України, судді і присяжні вирішують спільно.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні тяжкі злочини, які відповідно до ч.2 ст.186 КК України, карається позбавленням волі на строк до шести років, а ч.3 ст.186 КК України, карається позбавленням волі на строк до восьми років.

Суд вважає що обвинувачений ОСОБА_4 , не будучи обмежений у вільному пересуванні може переховуватися від суду, впливати на потерпілу сторону та свідків, а також скоїти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Крім того, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання ним кримінальному провадженню, суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За таких обставин, беручи до уваги фактичні обставини даного кримінального провадження та встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слід визначити відповідний розмір застави у 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 240 (Дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень, що на думку суду, буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у випадку її внесення. Оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197, 331, 350 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Білгород-Дністровського окружної прокуратури Одеській області ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч ч. 2 та 3 ст.186 КК України, ст. 185 ч.2 КК України ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльській слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме з 19.04.2023 року до 17.06.2023 року включно.

Строк дії ухвали про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується 18.06.2023 року.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 19.04.2023 року складає 99 240 гривень.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району Одеської області без дозволу прокурора або суду а також повідомляти його про зміну свого проживання;

- з`являтися до слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області за його викликом.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1