Провадження №11-сс/801/342/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 000347 від 07.09.2022 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чорнобаївка, Білозірського району Херсонської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , заміжньої, ну утриманні малолітня дитина, непрацюючої, раніше не судимої

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваної: ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2023 року клопотання слідчого задоволено.

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 07 серпня 2023 року (включно), в межах строку досудового розслідування.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 діє до 07 серпня 2023 року

Згідно клопотання слідчого громадянка України ОСОБА_7 , після повної окупації військовослужбовцями збройних сил російської федерації території с. Чорнобаївка Херсонської області, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, добровільно погодилась на співпрацю з окупаційною владою російської федерації, зокрема, на пропозицію т.зв. «голови Чорнобаївської військово-цивільної адміністрації» ОСОБА_9 виконувати обов`язки т.зв. «начальника департаменту освіти та культури Чорнобаївської військово-цивільної адміністрації».

Так, протягом червня-липня 2022 року, ОСОБА_7 , перебуваючи у с. Чорнобаївка Херсонської області, діючи умисно, на шкоду Україні, надавала сприяння представникам окупаційної влади для реалізації рішень щодо запровадження російських стандартів освіти у навчальних та культурних закладах с. Чорнобаївка Херсонської області, переведення закладів освіти на стандарти ведення фінансово-господарської діяльності країни-агресора, здійснювала підбурювання керівників закладів культури і освіти з метою їх схилення до співпраці із окупаційною владою та продовження освітнього процесу відповідно до російських освітніх програм.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2023 року скасувати, постановити нову ухвалу, обрати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід, який не повязаний з реальним позбавленням волі з покладанням на неї обовязків, передбачених ст. 194 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що підозра відносно ОСОБА_7 є вкрай формальною та мінімально обгрунтованою, що зобов`язаний був встановити слідчий суддя та надати правову оцінку в сенсі достатності для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Захисник вказує, що жодного доказу на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України слідчий не наводить ,а прокурор не підтверджує.

Вважає, що суд неповно розглянув можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів та проігнорував, що прокурором не доведена неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_7 .

Одночасно при винесенні оскаржуваного рішення слідчий суддя не в повній мірі врахував фактичні обставини передбачені положеннями ст. 178 КПК України, а саме ті, які позитивно характеризують підозрювану, зокрема її вік, міцність соціальних зв`язків, в місці проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність місця роботи або навчання; відношення до праці та трудову спрямованість; репутацію; майновий стан; наявність судимостей та випадків притягнення до будь-якої відповідальності; розмір ймовірно завданої майнової шкоди, розмiр доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обгрунтовуються відповідні обставини; наявність відсутність потерпілих осіб тощо.

Однак, оскаржувана ухвала відомостей щодо виконання зазначених вимог КПК України не містить, відповідно є необґрунтованою та незаконною.

Не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначем у клопотанні.

Запобіжний захід у вигляді, цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу стеження, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Крім того, слідчим суддею не взято до уваги той факт, і відповідно не враховано внутрішнього переконання та відношення ОСОБА_7 до події свідком, яких вона безпосередньо була під час тимчасової окупації с.Чорнобаївка, та той факт, що вона засуджує поведінку та вибір її батька ОСОБА_9 , який обійняв посаду голови Чорнобаївської ВЦА, бажає та готова надати правоохоронним органам покази щодо протиправної діяльності його та його поплічників.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що вказівки захисника на те, що ОСОБА_7 буде співпрацювати зі слідством є надуманими, оскільки вона відмовилася надавати покази у вказаному кримінальному провадженні, що стосується державної заради її батька ОСОБА_9 , то відносно нього було проведено спеціальне досудове розслідування, яке завершено та направлено обвинувальний акт до суду, що стосується ризиків, то вони продовжують існувати, оскільки ОСОБА_7 не зареєстрована належним чином як внутрішньо переміщена особа, змінила номер телефону, вказав, що відповідно вимог ч. 6 ст. 176 КПК під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються за ст. 111-2 КК продовжується застосування виключно запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу, застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, підозрювану ОСОБА_7 , яка підтримала думку свого захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 183 КК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Згідно ст.199 ч.3 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.177, 178, 183, 184 КПК України, бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000347 від 07.09.2022 року ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, 13.04.2023 року їй повідомлено про підозру.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 ставить під сумнів наявність обгрунтованої підозри,однак при цьому викладає доводи щодо застосування запобіжного заходу не пов`язаного з реальним позбавленням волі, тобто фактично погоджується з наявністю підстави для застосування запобіжного заходу, визначеною ч.2 ст. 177 КПК України.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Термін «обґрунтована підозра» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 є правильними.

В матеріалах провадження відсутні дані які б спростовували обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження.

Є правильними висновки слідчого судді про те, що докази, які надані стороною обвинувачення, доводять обставини, які свідчать про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає висновки слідчого судді в цій частині обгрунтованими.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Отже, наведені апелянтом доводи про необґрунтованість підозри є передчасними.

Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Перевіривши рішення слідчого судді, суд апеляційної інстанції, вважає, що слідчий суддя врахував особу підозрюваної ОСОБА_7 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, на даний час не має зареєстрованого місця проживання на території Вінницької області, а має зареєстроване місце проживання на території Херсонської області, не зареєструвалася, як внутрішньопереміщена особа змінила контактний номер телефону, та дійшов вірного висновку, що прокурором у судовому засіданні доведено продовження існування ризиків, передбачених п.1.3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, те, що може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, з метою уникнення покарання за вчинений злочин, продовжувати вчинення нових злочинів, здійснювати незаконний вплив на свідків.

Твердження сторони захисту щодо недоведеності органом досудового розслідування того, що наявні обставини, передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання під вартою, апеляційний суд вважає необгрунтованими.

Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу, слідчий суддя дослідив доводи клопотання про продовження строку тримання під вартою, та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій спрямованих на розслідування вказаного кримінального провадження, з урахуванням того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дійшов вірного висновку, щодо продовження запобіжного заходу тримання під вартою.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до ч.6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується та продовжується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК, а тому з огляду на вимоги п. 5 ч. 1, ч. 6 ст. 176 КПК колегія суддів вважає, що слідчим суддею вказані вище положення кримінального процесуального закону застосовані правильно і обґрунтовано, повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу.

Таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Посилання апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з урахуванням особи ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки ч.6 ст.176 КПК України чітко визначено питання застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України.

Посилання захисника на дані, що ОСОБА_7 засуджує поведінку та вибір її батька ОСОБА_9 , який обійняв посаду голови Чорнобаївської ВЦА, бажає та готова надати правоохоронним органам покази щодо протиправної діяльності його та його поплічників, спростовуються поясненнями прокурора в судових дебатах та не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Отже, зважаючи на продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 , п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на імперативні вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, відносно підозрюваної ОСОБА_7 підлягає продовженню лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції.

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2023 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3