ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/18367/23

Провадження № 11-сс/4820/306/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 травня 2023 року за № 0000263 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 липня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погоджене з прокурором, та застосовано щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, уродженця м. Котовськ, Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника групи зв`язку відділення управління 2 відділу прикордонної служби (тип с) прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, у військовому званні «сержант», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 08 вересня 2023 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_6 взято під варту в залі суду.

Визначено строк дії ухвали по 08 вересня 2023 року включно.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30.09.2021 року № 222ос солдат ОСОБА_6 , призначений на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії (фахівця зв`язку) групи зв`язку та автоматизованих систем управління відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), зарахований до списків особового складу вказаної військової частини, поставлений на всі види забезпечення з 30.09.2021 року.

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу солдата ОСОБА_6 до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

В подальшому, відповідно до наказу начальника 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 44-ос від 12.03.2023 року сержант ОСОБА_6 , зарахований до списків особового складу 15 мобільного прикордонного закону, поставлений на всі види забезпечення з 12.03.2023 року.

Відповідно до наказу начальника 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 05.04.2023 року №100-ос, сержант ОСОБА_6 призначений на посаду інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника групи зв`язку відділення управління другого відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем, сержант ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

24.02.2022 року Президент України видав Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, відповідно до якого з 05 год. 30 хвилин 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан, строком на 30 діб. Цього ж дня Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який набрав чинності 24.02.2022 року.

14.03.2022 року Президент України видав Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. 15.03.2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який набрав чинності 18.03.2022 року.

18.04.2022 року Президент України видав Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №259/2022, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

17.05.2022 року Президент України видав Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №341/2022, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

12.08.2022 року Президент України видав Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №573/2022, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

07.11.2022 року Президент України видав Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №757/2022, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

06.02.2023 року Президент України видав Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №58/2023, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19лютого 2023 року строком на 90 діб.

01.05.2023 року Президент України видав Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №254/2023, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20травня 2023 року строком на 90 діб.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною радою України приймає Президент України. Відповідних рішень Президентом України не приймалось, таким чином, з урахуванням вищенаведеного, слід прийти до висновку, що в період з 24.02.2022 року і по теперішній час на території України діє воєнний стан і сержант ОСОБА_6 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану.

Поряд із цим встановлено, що сержанту ОСОБА_6 , який проходить військову службу на посаді інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника групи зв`язку відділення управління 2 відділу прикордонної служби (тип с) прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України та якому 22.04.2023 року було надано звільнення з розташування військової частини до 09 год. 00 хв. 24.04.2023 року, однак в порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування НОМЕР_1 прикордонного загону, 24 квітня 2023 року о 09 год. 00 хв. без поважних причин не з`явився на службу до місця дислокації НОМЕР_1 прикордонного загону, що у АДРЕСА_2 , а вибув до місця проживання, що по АДРЕСА_1 , де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби до 13.07.2023 року, коли з`явився до першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому), що по вул. Пилипчука, 28 у м.Хмельницькому.

Таким чином, сержант ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він, проходячи військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загону Державної прикордонної служби, на посаді інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника групи зв`язку відділення управління 2 відділу прикордонної служби (тип с) прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст.ст. 1, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, 24 квітня 2023 року о 09 год. 00 хв. без поважних причин не з`явився на службу із звільнення з частини до місця дислокації НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, що у АДРЕСА_2 , а вибув до місця проживання, що по АДРЕСА_1 , де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби до 13.07.2023 року.

26 травня 2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000263 зареєстровано кримінальне правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України.

13 липня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та звільнити ОСОБА_6 з-під варти.

Оскаржувану ухвалу вважає незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

На думку захисника, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховування; вчинення інших кримінальних правопорушень; незаконний вплив на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є надуманими та не підтверджені жодними доказами.

Клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не містить викладу обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність вищевказаних ризиків та обґрунтування неможливості запобігання визначеним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з вимогами ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий послався на наявність обґрунтованої підозри; тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , яке є тяжким та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років; особу підозрюваного, який раніше не судимий, за місцем служби характеризується посередньо, одружений, зареєстрований та мешкає у м. Подільськ, Одеської області, тобто на територіально віддаленій місцевості від місця розташування органу досудового розслідування та суду, який розглядатиме кримінальне провадження по суті, вчинив тяжкий злочин в умовах воєнного стану. Перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності; незаконно впливати на свідків ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний підозрюваний, вислухана думка його захисника, прокурора, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Окрім того, при вирішенні питання про обрання даного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років; особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, за місцем проживання та проходження служби характеризується посередньо, на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, свою вину у чиненні вказаного кримінального правопорушення не визнає.

Тому, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Врахувавши наведені ризики, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в їх сукупності слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, про необхідність обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, виходячи з наступного.

Так, наявність вищевикладених ризиків у межах кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Твердження захисника про те, що клопотання слідчого не містить викладу обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність вищевказаних ризиків, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки у своєму клопотанні слідчий належним чином обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання захисника на те, що клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не містить обґрунтування щодо неможливості запобігання вищевказаним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вказане спростовується змістом самого клопотання.

Зокрема, у такому зазначено, що відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий у своєму клопотанні обґрунтував неможливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу та прийшов до правильного висновку, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та виконання покладених на нього обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом обрання останньому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою. Окрім того, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують ознаки суспільного інтересу, який, зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини провадження, об`єктивно оцінив особу ОСОБА_6 та обґрунтовано прийняв рішення про необхідність ізоляції його від суспільства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді не знаходить.

Разом з тим, слідчому судді слід рекомендувати виправити описку, допущену на сторінці 3 в абзаці 7, а саме замість « ОСОБА_9 » правильно вказати « ОСОБА_6 ».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 липня 2023 року, якою застосовано щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 08 вересня 2023 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3