ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2922/23 Справа № 203/3732/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження у кримінальному провадженні № 0000329 за апеляційними скаргами: захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діють в інтересах обвинуваченої ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , на ухвалу Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 липня 2023 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311,ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 липня 2023 року обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 402 600 грн. строком до 23 вересня 2023 року, обвинуваченій ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 23 вересня 2023 року.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції зазначив наступне.

Вирішуючи клопотання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_11 під вартою, наявними стосовно неї є ризики, передбачені пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки вона обвинувачується у вчиненні умисних, особливо тяжких кримінальних правопорушень у сфері громадської безпеки та обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, у складі злочинної організації, санкцією ч. 1 ст. 255 КК України передбачено покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, ч. 3 ст. 307 КК України передбачено покарання від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, не має офіційного джерела доходу, тому є підстави вважати, що вона може переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, вказані ризики не зменшились, та застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_11 .

За таких обставин неможливим є обрати їй більш м`який запобіжний захід, а посилання на стан здоров`я не є безумовною підставою для звільнення її з-під варти, даних про неможливість перебування її під вартою за станом здоров`я, як і даних, що вона страждає на тяжке захворювання, суду не надано. Відсутні на даний час і підстави для визначення застави, враховуючи суть її обвинувачення згідно з обвинувальним актом.

Вирішуючи клопотання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою, наявними стосовно нього є ризики, передбачені пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки він обвинувачується у вчиненні умисних, особливо тяжких кримінальних правопорушень у сфері громадської безпеки та обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, у складі злочинної організації, санкцією ч. 2 ст. 255 КК України передбачено покарання від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, ч. 3 ст. 307 КК України передбачено покарання від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, не має офіційного джерела доходу, тому є підстави вважати, що він може переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вказані ризики не зменшились, та застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_12 .

Стан здоров`я ОСОБА_12 не є безумовною підставою для звільнення його з-під варти, даних про неможливість перебування його під вартою за станом здоров`я суду не надано. Відсутні на даний час і підстави для зменшення розміру визначеною останньою ухвалою суду застави, яка вже була зменшена, враховуючи суть обвинувачення згідно з обвинувальним актом.

Вирішуючи клопотання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_14 під вартою, наявними стосовно нього є ризики, передбачені пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки він обвинувачується у вчиненні умисних, особливо тяжких кримінальних правопорушень у сфері громадської безпеки та обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, у складі злочинної організації, санкцією ч.2 ст. 255 КК України передбачено покарання від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, ч.3 ст.307 КК України передбачено покарання від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, не має офіційного джерела доходу, тому є підстави вважати, що він може переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вказані ризики не зменшились, та застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_14 .

Відсутні на даний час і підстави для зменшення розміру визначеної останньою ухвалою суду застави, яка вже була зменшена, враховуючи суть обвинувачення згідно з обвинувальним актом.

Вирішуючи клопотання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_13 під вартою, наявними стосовно нього є ризики, передбачені пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки він обвинувачується у вчиненні умисних, особливо тяжких кримінальних правопорушень у сфері громадської безпеки та обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, у складі злочинної організації, санкцією ч.2 ст. 255 КК України передбачено покарання від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, ч.3 ст.307 КК України передбачено покарання від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, не має офіційного джерела доходу, тому є підстави вважати, що він може переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вказані ризики не зменшились, та застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_13 .

Стан здоров`я ОСОБА_13 не є безумовною підставою для звільнення його з-під варти, даних про неможливість перебування його під вартою за станом здоров`я суду не надано. Відсутні на даний час і підстави для зменшення розміру визначеної останньою ухвалою суду застави, яка вже була зменшена, враховуючи суть обвинувачення згідно з обвинувальним актом.

Вказує, що враховуючі тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , аргументи захисників не є достатніми для зміни обвинуваченим запобіжного заходу як на домашній арешт, так і на інший більш м`який запобіжний захід, тому слід продовжити строк тримання обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 під вартою на 60 днів.

Вимоги прокурора щодо застосування до обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 застави в більшому розмірі, ніж визначено ухвалами суду від 28 червня 2023 року, є необґрунтованими, тому слід залишити розмір визначеної ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_12 застави 402 600, 00 грн., згідно з ухвалами слідчих суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 червня 2023 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Зазначає, що матеріали провадження не містять будь-яких відомостей, які б підтверджували ознаки злочину, передбаченого ст. 255 КК України, не підтверджено вилучення у ОСОБА_11 прекурсоровмістких лікарських засобів чи психотропних речовин. Прокурор фактично обґрунтовує своє клопотання матеріалами з іншого кримінального провадження не маючи належної правової підстави для переходу цих матеріалів з одного провадження в інше.

Вказує, що прокурор взагалі не зазначив обставини неможливості визначення застави до ОСОБА_11 . Ухвала судді не містить посилань на докази, що обґрунтовують обставини, які свідчать про існування ризиків.

Також зазначає, що суддею проігноровано міцність соціальних звязків ОСОБА_11 , те, що на її утриманні знаходиться мати похилого віку, бабуся, вона має постійне місце роботи, за 10 місяців у неї виникла ціла низка проблем із здоровям через перебування у слідчому ізоляторі.

Захисник ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання або визначити розмір застави, або обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Зазначає, що клопотання підписано неналежною особою; клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченій не вручалось.

Вказує, що прокурор не довів, а суд жодним чином не обґрунтував, чому застосування більш мякого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_11 не може запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, чому до інших обвинувачених у справі він просить визначити заставу, а для ОСОБА_11 не просить.

Також зазначає, що ризики, на які посилається прокурор, є недоведеними.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу та змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі.

Зазначає, що жодний ризик у клопотанні слідчим та прокурором не доведений.

Вказує, що ОСОБА_12 раніше не судимий, вина його є недоведена, пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами, утримання його під вартою є незаконним.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_8 підтримав апеляційні скарги, просив їх задовольнити.

Захисник ОСОБА_9 надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив задовольнити його апеляційну скаргу.

Прокурор заперечував проти апеляційних скарг.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оскільки апеляційні скарги подані лише в інтересах обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , то ухвала судді переглядається в цій частині.

Одними із основних засад кримінального провадження є законність та забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, зміст яких визначається положеннями чинного кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, суд зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Дані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Приймаючи рішення про продовження строків тримання під вартою, суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України обґрунтовано врахував, що ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України залишилися наявними.

На думку апеляційного суду, ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним не залежно від стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Так, слідчий суддя при встановленні цього ризику врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в разі визнання їх винуватими, врахував наявність загрози втечі обвинувачених за межі території України, а тому, обвинувачені можуть використати наявні у них засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, у тому числі, можуть покинути територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, ймовірним є можливість обвинувачених вдатися до ризиків, передбачених п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні умисних, особливо тяжких кримінальних правопорушень у сфері громадської безпеки та обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, у складі злочинної організації

Таким чином, апеляційний суд, враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини, приходить до висновку, про правильність висновків суду про доцільність продовження до обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжного у вигляді тримання під вартою.

Також правильними є висновки суду про необхідність продовження щодо ОСОБА_12 , разом з продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, раніше визначеної застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка не є непомірною для останнього та є такою, що, в разі її внесення, гарантуватиме належну поведінку підозрюваного ОСОБА_12 .

В свою чергу, суд першої інстанції належним чином не обґрунтував продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_11 без виложисті визначення розміру застави.

Так, досудове розслідування по даному кримінальному провадженню вже закінчено, обвинувальний акт направлено до суду, а тому можливість вчинення ОСОБА_11 ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, значно зменшується.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою.

Колегія суддів також враховує практику ЄСПЛ, згідно якої « Розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у контексті обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи та поведінка заявника і відповідних органів державної влади, які розглядають справу …», а також « …що саме національні суди повинні організовувати провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним…» (див. пункти 90 та 93).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п.3 ст.5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Також, відповідно до рішення ЄСПЛ по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Крім того, ЕСПЛ, 13 січня 2022 року виніс рішення у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15), де зазначив, що застава має на меті передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

З огляду на це, апеляційний суд, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, обсягу обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_11 , майнового та сімейного стану останньої, інших даних про її особу та доведених ризиків, вважає що до обвинуваченої ОСОБА_11 , разом з продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно визначити й розмір застави.

На переконання колегії суддів, в даному випадку, враховуючи обставини вчинення злочину, данні про особу обвинуваченої, до ОСОБА_11 необхідно застосувати у розмірі 150 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 402 600, 00 (чотириста дві тисячі шістсот) грн., яка в повній мірі відповідає майновому стану обвинуваченої, не є завідомо непомірною для неї, здатна забезпечити виконання останньою покладених на неї обов`язків та відповідає вимогам КПК України та практиці ЄСПЛ.

За таких обставин, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діють в інтересах обвинуваченої ОСОБА_11 , задовольнити частково, ухвалу Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 липня 2023 року змінити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , - залишити без задоволення.

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діють в інтересах обвинуваченої ОСОБА_11 задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 липня 2023 року в частині продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо: обвинуваченої ОСОБА_11 змінити.

Вважати продовженим строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23 вересня 2023 року з можливістю внесення застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 402 600, 00 (чотириста дві тисячі шістсот) грн., яку обвинувачена, або інша фізична чи юридична особа може сплатити на депозитний рахунок Дніпровського апеляційного суду(отримувач коштів), , МФО 820172, Банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р UA1086699 в ГУДКС України в м. Київ, та надати документи, що підтверджує, слідчому, прокурору.

У разі сплати суми застави вважати, що до ОСОБА_11 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави і звільнити її з під варти та покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою прокурора, суду;

- не відлучатися з м. Дніпра без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця служби (роботи);

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4