Дата документу 23.06.2023
Справа № 501/2001/22
ВИРОК

Іменем України

23 червня 2023 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000377 від 18.05.2022 р.

Прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Захисник ОСОБА_9 .

Цивільний відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»

Потерпіла ОСОБА_10 .

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_11 .

Обвинувачений:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Чорноморськ Одеської області, громадянин України, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_12 , 17.05.2022, приблизно о 21 годині, більш точний час встановити не надалось можливим, при сутінках, без опадів, при сухому дорожньому покритті, керуючи технічно справним автомобілем марки "MAZDA 6" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому, маючи при собі відповідний реєстраційний документ на вказаний транспортний засіб, рухаючись із швидкістю не менше 68 км/год. по лівій смузі для руху проїзної частини проспекту Миру населеного пункту м. Чорноморськ Одеського району Одеської області, яка призначена для руху в двох напрямках, по дві смуги для руху у кожному напрямку, з боку вул. Данченко, за напрямком до вул. Парусна цього ж міста, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, визначеного дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху України, по якому, в цей час, зліва направо, відносно напрямку його руху, переходила проїзну частину проспекту Миру пішохід - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи реальну і об`єктивну можливість, для забезпечення безпеки руху по відношенню до інших учасників руху, здійснювати рух у вказаному населеному пункті із швидкістю, яка не перевищує дозволену 50 км/год, своєчасно виявити перешкоду та небезпеку для свого подальшого руху, у вигляді вказаного пішохода, а також своєчасно застосувати достатні заходи щодо уникнення наїзду на нього, діючи з необережності у виді злочинної самовпевненості, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, водій ОСОБА_13 не вжив належних і своєчасних заходів, в порушення вимог пунктів 12.4. та 12.9. б) Правил дорожнього руху України, рухався у зазначеному населеному пункті із швидкістю не менше 68 км/год, яка перевищує максимальну дозволену швидкість - 50 км/год, в порушення вимог пункту 18.1. Правил дорожнього руху України, наближаючись до вказаного нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_14 , завчасно не зменшив швидкість свого руху, не зупинився, щоб дати їй дорогу, чим створив перешкоду і небезпеку для вказаного пішохода, та допустив наїзд на неї керованого ним автомобіля.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_15 була спричинена поєднана травма лівої верхньої і лівої нижньої кінцівок та тазу у вигляді: відкритого перелому лівої плечової кістки в нижній третині зі зміщенням уламків з пошкодженням лівого променевого нерву; перелому обох лобкових кісток зі зміщенням; закритого перелому зовнішнього виростку лівої малогомілкової кістки та заднього краю великогомілкової кістки із підвивихом між надп`ятковою і п`ятковою кістками; множинних саден кінцівок, ділянки крила клубової кістки. Вказані тілесні ушкодження по своєму характеру, згідно з п. 2.1.1 м) «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України за №6 від 17.01.1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Водій ОСОБА_12 , маючи реальну, об`єктивну і технічну можливість належно виконати вимоги пунктів 12.4., 12.9. б), 18.1. Правил дорожнього руху України, запобігти настанню дорожньо-транспортної пригоди - наїзду керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_16 , грубо порушив вимоги зазначених пунктів, згідно з якими:

- пункт 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

- пункт 12.9. Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

- пункт 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Допущені водієм ОСОБА_12 порушення вимог пунктів 12.4., 12.9. б), 18.1. Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_17 .

Таким чином, ОСОБА_12 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

Стаття Кримінального кодексу України, яка передбачає кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Стаття 286. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами

1. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, -

2. Ті самі діяння, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, -

караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину у вчиненні злочину визнав, пояснив, що розкаявся, повідомивши, що того дня рухався по проспекту Миру на перехресті з вулицею Першого Травня зі сторони порту, де, рухаючись по лівій смузі, на автомобілі здійснив наїзд на пішохода на пішохідному переході. Побачивши пішохода, він гальмував. Пішохід рухався зліва направо. ДТП трапилося ввечері, були вже сутінки, місто повністю не освітлювалося. Після зіткнення обвинувачений підійшов до постраждалої, згодом також приїхав до неї в лікарню, оплачував лікування. Лікування повністю було оплачене в сумі 34 248 грн. Після виписки з лікарні він дзвонив потерпілій задля обговорення матеріальної шкоди, однак потерпіла не могла вказати суму, яка б її влаштовувала. Адвокат пропонувала потерпілій зустрітися, однак потерпіла не виходила на контакт. Він повідомив у свою страхову компанію «Оберіг», щоб виплатили потерпілій шкоду. Позовні вимоги потерпілої про відшкодування шкоди є непомірними для нього. Заперечує проти цивільного позову. Офіційно він не працює, тому має можливість відшкодувати моральну шкоду лише в розмірі 20 000,00 грн, однак не ту суму, що вимагає потерпіла. Раніше учасником ДТП не був. Має брата, який отримав інвалідність під час служби в Збройних силах України.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 повідомила, що 17.05.2022 постраждала в результаті ДТП. Вона, попередньо подивившись по сторонам, переходила дорогу по пішохідному переходу на перехресті проспекту Миру та вулиці Першого Травня, однак раптом побачила яскраве світло, а потім відбувся удар від автомобіля, який рухався на великій швидкості. В той момент були вже сутінки. В результаті удару її відкинуло, вона втратила свідомість. Згодом підійшли люди, однак вона не усвідомлювала, що саме відбувається, не відчувала ліву руку. Згодом приїхала швидка та відвезла до лікарні, де вона пробула 5 тижнів. Наступного дня, відразу після госпіталізації, обвинувачений прийшов до неї в палату, разом з дружиною вони передавали їй ліки. В перші дні дружина обвинуваченого приносила їжу. Після виписки з обвинуваченим не зустрічалася. Після виписки потерпіла довго лікувалася, лікується і станом на сьогоднішній день. Не могла ходити 8 тижнів, перенесла операцію на руці, станом на сьогодні відновилася не повністю. Цивільний позов обґрунтовує тим, що зазнала моральних та фізичних страждань: не могла ходити протягом 8 тижнів, відчувала фізичний біль, мала відчуття безпомічності, відчуває наслідки травми, рука в неї не зрослася, тримається на пластині, існує вірогідність того, що не зростеться ніколи, відчуває болі в руці, не може лягати на лівий бік. Рука впродовж тривалого часу не функціонувала, тому потерпіла не могла використовувати її повноцінно. Станом на сьогодні вона позбавлена можливості вести активний спосіб життя та займатися спортом, яким займалася до ДТП. Має шрами, які вимушена ховати під одягом. Наголошує, що її життя змінилося, і вже не буде таким, як було до цього. Потерпіла пережила серйозні страхи щодо загрози залишитися інвалідом, боїться переходити проїзну частину.

Відомості про подію злочину внесені до ЄРДР 18.05.2022 р. (т. 1 а.с. 139)

Власником автомобіля «MAZDA 6» реєстраційний номер НОМЕР_1 є обвинувачений ОСОБА_12 , який має право керувати транспортними засобами категорії «В» (т. 1 а.с. 147 148, 169170).

Дорожня обстановка, за якою сталася ДТП була предметом дослідження в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.05.2023 з план-схемою та фото таблицею, зокрема зафіксоване місце зіткнення автомобіля з пішоходом на пішохідному переході, позначеному розміткою 1.14.1 «зебра» ПДР (т. 1 а.с. 150-173);

В момент здійснення наїзду на пішохода водій був тверезим, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №53 від 17.05.2022 (т. 1 а.с. 175), даними токсикологічного дослідження (т. 1 а.с. 243 244).

Відповідно до даних висновків судової авто технічної експертизи №22-2070 від 27.02.2022, на момент експертного огляду й відповідно на момент ДТП рульове керування, гальмова система, ходова частина та система освітлення автомобіля марки «MAZDA 6» p/н НОМЕР_2 перебували в працездатному стані, дозволяли водієві контролювати напрямок руху автомобіля по наміченій траєкторії, знижувати швидкість руху з відомою водію ефективністю, аж до зупинки, й не мали несправностей, які б призвели до раптової для водія зміни напрямку руху (уводу) автомобіля убік від обраного водієм напряму руху, або до раптової втрати керованості цим автомобілем, та забезпечувало своє позначення на дорозі та освітлення дороги. Крім того система світлової сигналізації та сигнали гальмування працювали у відповідних режимах. Оскільки на досліджуваному автомобілі «MAZDA 6» р/н НОМЕР_2 були відсутні технічні несправності рульового керування, гальмової системи, ходової частини та системи освітлення, які могли б привести до втрати курсової стійкості й керованості даного транспортного засобу, то питання: «Чи має будь-яка з перерахованих систем відмову, та чи знаходиться вона у причинному зв`язку з ДТП, не вирішувалось» (т. 1 а.с. 179-183).

Даними висновку судової автотехнічної експертизи №22-2069 від 06.06.2022, встановлено, що в передній правій частині автомобіля «Mazda 6», р/н НОМЕР_3 , зафіксовані сліди, утворені в результаті контактування з об`єктом, що не має рівно міцних металу слідоутво рюючих крайок, що мають в своєму складі предмети з тканини, які за своїм виглядом характерні для контакту з тілом (предметами одягу) пішохода. Спочатку з пішоходом мав місце контакт виступаючі частини передньої правої кутової частини, після зазначеного контактної взаємодії мало закидання тіла пішохода на вітрове скло в правій частині. Наїзд на пішохода стався по ходу розповсюдження слідів гальмування автомобіля до початку локалізації продуктів наїзду (осипу скла на проїзній частині), яка зафіксована на С.Л. первинній схеми місця пригоди під номером 5 (т. 1 а.с. 186-188).

Механізм події ДТП зафіксований на відеозапису камер відео спостереження, який був переглянутий відповідно до протоколу перегляду відеозапису (а.с. 193-194), а також був відтворений в судовому засіданні (т. 1 а.с. 192).

Відповідно до даних висновку судової автотехнічної експертизи № 23-49 від 05.07.2022, в умовах пригоди дії водія автомобіля «MAZDA 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , регламентувалися вимогами п.п. 12.4, 12.9, 18.1 Правил дорожнього руху (ПДР), згідно з якими водію заборонялося перевищувати допустиму швидкість руху в межах населеного пункту, а наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якім вже перебувають пішоходи, водій зобов`язаний дати дорогу пішоходам, для чого повинен заздалегідь зменшити швидкість, а при необхідності зупинитися, щоб не створювати ним перешкоди або небезпеки. Належним виконанням вимог п.п. 12.4, 12.9, 18.1, Правил дорожнього руху водій автомобіля «MAZDA 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , гарантовано мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода. Дії водія автомобіля «MAZDA 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які не відповідали вимогам п.п. 12.4, 12.9. 18.1 Правил дорожнього руху, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням пригоди (а.с. 197-199).

Тимчасовий доступ до медичної документації був отриманий на підставі ухвали слідчого судді від 08.07.2022 р. відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 13.07.2023, а також добровільно видана потерпілою (т. 1 а.с. 202-204 235).

Сукупність тілесних ушкоджень, завданих подією потерпілій доведена даними медичної довідки від 17.05.2022 р. (т. 1 а.с. 149), висновком судово-медичної експертизи № 815 від 21.07.2022, згідно якого у гр-ки ОСОБА_18 була виявлена поєднана травма лівої верхньої і лівої нижньої кінцівок та тазу у вигляді: відкритого перелому лівої плечової кістки в нижній третині зі зміщенням уламків із пошкодженням лівого променевого нерву; перелому обох лобкових кісток зі зміщенням; закритого перелому зовнішнього виростку лівої малогомілкової кістки та заднього краю великогомілкової кістки із підвивихом між надп`ятковою і п`ятковою кістками; множинних саден кінцівок, ділянки крила клубової кістки. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, можливо від удару виступаючими частинами механічного транспортного засобу в указаний строк (17.05.2022 року) і по своєму характеру, згідно вимоги п. 2.1.1 м) «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України за №6 від 17 січня 1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. З урахуванням масивності травми, різного характеру ушкоджень та даних матеріалів кримінального провадження, можливо стверджувати, що дана травма, по механізму утворення, могла бути спричинена при ДТП в указаний строк та при вказаних обставинах (а.с. 237-239).

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст. 65 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_12 вчинив необережний тяжкий злочин.

ОСОБА_12 вперше притягується до кримінальної відповідальності, що підтверджене даними УІЗ ГУНП в Одеській області (т. 2 а.с. 1), він позитивно характеризується за місцем проживання (т. 2 а.с. 4), не перебуває на обліку у лікарів нарколога чи психіатра (т. 2 а.с. 2 3).

Обвинувачений частково відшкодував потерпілій витрати на лікування (т. 1 а.с. 72 76).

Обставини, передбачені ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Часткове добровільне відшкодування завданого збитку та активне сприяння розкриттю злочину є обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_12 .

Однак, обвинувачений ОСОБА_12 не продемонстрував щирість каяття, оскільки активні дії, спрямовані на допомогу потерпілій в лікуванні та реабілітації здійснював лише на початку її лікування, після чого відсторонився від усунення негативних наслідків свого діяння.

Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_12 , згідно якій ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як низькі. Орган з питань пробації вважає, що виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб) (т. 1 а.с. 46 47).

Тому суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_12 , а також попередження вчинення нових злочинів можливе з призначенням йому основного покарання у виді позбавлення волі в нижніх межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України та зі звільненням від його відбування з випробуванням.

Водночас, враховуючи довготривалі та відчутні наслідки злочину для фізичного та психологічного здоров`я потерпілої, а також припинення надання обвинуваченим матеріальної допомоги на лікування та реабілітацію потерпілої, додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами необхідно призначити на максимальний строк.

Вирішення цивільного позову

Потерпілою в даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (т. 1, а.с. 23-31). Згодом потерпіла звернулася з уточненням позовних вимог, у яких просить суд стягнути з ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 797 714,17 грн та витрати на лікування в розмірі 1942,20 грн, а з ТДВ «Страхова компанія «Оберіг»: шкоду, пов`язану з тимчасовою непрацездатністю за період з 17.05. по 31.08.2022 р. 22 750,00 грн; страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням за період з 17.05. по 31.08.2022 р. - 22 966,66 грн; моральну шкоду 2 285,83 грн (а.с.59-60).

У відзиві на позовну заяву ТДВ «Страхова компанія «Оберіг» зазначило про необґрунтованість вимог потерпілої, у зв`язку з чим просить відмовити в їх задоволенні, за виключенням вимоги щодо стягнення вартості витрат на лікування в розмірі 1 942,00 грн та моральної шкоди в розмірі 98,00 грн (а.с. 62-64).

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_12 повідомив, що моральна шкода позивачкою нічим не підтверджена та ґрунтується лише на її припущеннях, у зв`язку з чим він просить відмовити в задоволенні її вимог у повному обсязі (а.с. 6971).

У відповіді на відзив потерпіла повідомила, що з відзивом ОСОБА_12 не погоджується, просить відхилити заперечення відповідача. Наголошує, що документ під назвою «розписка» не може бути підтвердженням того, що відповідач повною мірою відшкодував шкоду, спричинену ДТП (а.с. 125-127).

Цивільно-правова відповідальність обвинуваченого застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг» (т. 1 а.с. 171).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (ч. 2 ст. 1195 ЦК України).

Відповідно до ст, 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 6500 гривень, з 1 жовтня - 6700 гривень.

Оскільки потерпіла не працювала, у відповідності до положень ч. 2 ст. 1195 Цивільного кодексу України на користь потерпілої підлягає стягненню шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності за період з 17.05.2022 по 31.08.2022 у розмірі 6 500 х 3,5 місяців = 22 750 грн.

Страховик визнав позовні вимоги про стягнення вимоги про стягнення вартості витрат на лікування в розмірі 1 942,00 грн та моральної шкоди в розмірі 98,00 грн

Відповідно до виписки епікризу з історії хвороби №2114, дата надходження потерпілої до Ю1М «Чорноморська лікарня» ЧМР 17.05.2022, дата виписки: 22.06.2022. На даний час потерпіла знаходиться на амбулаторному лікуванні. Зважаючи на наведене потерпіла загалом станом на 31.08.2022 знаходиться на лікуванні 106 днів, а отже, у відповідності до и. 24.2, п. 24.3. ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на користь потерпілої підлягає стягненню страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілої за період з 17.05.2022 по 31.08.2022 у розмірі: (6500 і ЗО) х 106 ~ 22 966 грн. 66 коп.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Потерпіла зазнала фізичний біль і страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я та душевні страждання внаслідок протиправної поведінки щодо неї. Зазначена моральна шкода має тривалий характер та суттєво вплинула на якість і рівень життя потерпілої, а тому позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з обвинуваченої мають бути задоволені в повному обсязі.

Процесуальні витрати

В силу ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_19 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в розмірі 5 663,10 грн. (1887,70 грн (а.с. 184), 1132,62 грн (а.с. 189), 2642,78 грн (а.с. 200)).

Заходи забезпечення кримінального провадження та речові докази

Постановою слідчого визнано речовим доказом та долучено до матеріалів справи автомобіль «Mazda 6», реєстраційний номер: НОМЕР_1 (а.с. 176) та переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 174), ухвалою слідчого судді від 24.05.2022 р. накладений арешт на вказаний автомобіль (т. 1 а.с. 177).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 01.02.2023 р. накладено арешт на майно обвинуваченого з метою забезпечення позову (т. 1 а.с. 110).

Автомобіль необхідно залишити в користуванні ОСОБА_12 , водночас арешт майна, в тому числі і автомобіля, необхідно залишити в силі з метою виконання вироку в частині грошового стягнення на користь потерпілої.

Постановою слідчого визнано речовим доказом та долучено до матеріалів справи оптичний носій інформації у вигляді диску «Esperanza creating space for your dreams RW DVD+Recordable 16 speed 4,7 GB video 120min sp 240min lp C002-3004-3292 23D» із відеозаписом вищезазначеної ДТП (т. 1 а.с. 195), який необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на три роки.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_12 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк випробування (іспитовий строк) обчислювати з моменту проголошення вироку з 23 червня 2023 року.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами обчислювати з моменту набрання законної сили вироком.

Задовольнити цивільний позов потерпілої.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) моральну шкоду у розмірі 797 714 грн. 17 коп.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) витрати на лікування у розмірі 1 942,20 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» () на користь ОСОБА_10 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням ОСОБА_10 за період з 17.05.2022 по 31.08.2022 у розмірі 22 966 грн. 66 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» () на користь ОСОБА_10 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності за період з 17.05.2022 по 31.08.2022 у розмірі 22 750 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» () на користь ОСОБА_10 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) моральну шкоду у розмірі 2 285 грн.

З метою забезпечення цивільного позову залишити в силі арешт майна ОСОБА_12 , накладений ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 01.02.2023 р.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в розмірі 5 663,10 грн.

Диск з відеозаписом, визнані речовими доказами, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1