Справа № 743/799/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/652/23
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

27 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжений строк тримання під вартою на шістдесят днів, до 15 вересня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції вказав на те, що ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а підстав для скасування запобіжного заходу або заміни його на більш м`який суд не встановив.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує на те, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, у зв`язку з чим ухвалу Ріпкинського районного суду просить скасувати.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, вказали на те, що обвинувачений тримається під вартою понад шістдесят днів, оскільки строк дії попередньої ухвали повинен закінчуватися з моменту постановлення нової ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу, а не визначатись судом окремо, як це вбачається з ухвал місцевого суду, прокурора, який заперечив проти доводів сторони захисту, дослідивши матеріали судового провадження в електронному вигляді та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді під час судового розгляду регламентується положеннями статті 331 КПК України, у порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу. Проте, це не означає, що прокурор і суд дублюють повністю положення процесуального закону, які застосовуються під час досудового розслідування, враховуються особливості судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою суд враховує виключно наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів на території Чернігівської області, вчинених за попередньою змовою з іншою особою, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчинених обвинуваченим кримінально-карного діянь, та вказує на те, що розуміючи тяжкість покарання, за відсутності міцних і сталих соціальних зв`язків він може ухилитися від суду.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд вірно зазначив в ухвалі, що вказані прокурором ризики не зменшились та визнав їх такими, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 на більш м`який.

При цьому, колегія суддів вважає слушними твердження суду про те, що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, щодо нього на даний час розглядаються два кримінальні провадження Святошинським районним судом м. Києва за обвинуваченням у вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та Києво-Святошинським районним судом Київської області за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Вказуючи на те, що він безпідставно тримається під вартою (понад шістдесяти днів), ОСОБА_6 залишив поза увагою роз`яснення,які містять в ухвалі Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2023року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання про виправлення описки в ухвалі місцевого суду від 09 травня 2023 року.

Сторона захисту вважала, що оскільки ухвалу про продовження строку тримання під вартою постановлено 09 травня 2023 року, то строк її дії повинен закінчуватись 07липня 2023 року. З даним твердженням суд не погодився та роз`яснив, що ухвала Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 09 березня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу починає свою дію з 00 год. 20 березня 2023 року та закінчує дію о 24 год.18 травня 2023 року. Ухвала Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 09 травня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу починає свою дію з 00 год. 19 травня 2023 року та закінчує свою дію о 24 год. 17 липня 2023 року.

Твердження сторони захисту про те, що обвинувачений тримається під вартою понад 60 днів є безпідставним та суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Так, ст. 199 КПК України зобов`язано прокурора, слідчого за погодженням з прокурором звернутись з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, за наявності таких підстав, подати відповідне клопотання не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали.

Слідчий суддя,суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали.

При цьому, законодавцем визначено, що строк, на який може бути продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не може перевищувати 60днів з моменту закінчення попередньо визначеного строку дії цього запобіжного заходу.

Отже, у випадку продовження строку дії запобіжного заходу, попередня ухвала слідчого судді або суду про продовження запобіжного заходу новим судом рішенням не скасовується, як помилково вважає сторона захисту. Строк дії ухвали завершується в той час, який визначений в попередній ухвалі, а новий облік строку дії запобіжного заходу розпочинається з дня, який вказаний в наступній ухвалі про продовження строку тримання під вартою, про що чітко прописується в резолютивній частині ухвали.

Законодавець не пов`язує початок строку дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу з моментом її постановлення, як стверджують обвинувачений та його захисник. Ухвала слідчого судді,суду про продовження строку запобіжного заходу має містити визначені строки дії продовженого запобіжного заходу, при цьому початок такого строку пов`язується виключно із строком закінчення дії попередньої ухвали, в резолютивній частині якої вказанй кінець строку дії продовженого запобіжного заходу.

Таким чином, підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 тримається під вартою понад шістдесят днів, не встановлено. В усіх випадках прокурор завчасно звертався з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, суд розглядав ці клопотання у визначені законодавцем строки, та в усіх ухвалах визначений строк дії обраного, а потім і продовженого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який не перевищує 60 діб, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону та жодним чином не порушує, гарантованих обвинуваченому прав.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-406, 407, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2023 року про продовження обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307.ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_6 , строків тримання під вартою, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11