ЄУН 174/286/23
н/п 1-кп/174/30/2023
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2023 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000013 від 15.03.2023 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, освіта професійно-технічна, не працює, не військовозобов`язаний, місця реєстрації не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.07.1992 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.81, ч.3 ст.140, ч.3 ст.208, ст.46-1 КК УРСР до 3 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

- 10.06.1993 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.81, ст.43 КК України (в редакції КК України від 28 грудня 1960 року) до 4 років позбавлення волі, звільнився по відбуттю строку покарання 23.11.1996 ;

- 11.06.1997 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.140, ч.1 ст.145, ч.1 ст.42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 04.09.1998 звільнений від відбування покарання на підставі постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області відповідно до ст.3 ЗУ «Про амністію»;

- 03.02.1999 Ленінським районним судом м.Дніпропетровська, з урахуванням ухвали Дніпропетровського обласного суду від 23.03.1999, за ч.2 ст.141 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, примусове лікування від алкоголізму (в редакції КК України від 28 грудня 1960 року), звільнився 30.11.2001 по відбуттю строку покарання;

- 22.03.2002 Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 04.01.2011 по відбуттю покарання;

- 26.04.2011 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 04.09.2015 по відбуттю строку покарання;

- 18.04.2018 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15-ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 12.08.2022 по відбуттю строку покарання,-

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 14.03.2023, близько 13:15 год., більш точного часу в ході дізнання встановити не надалось можливим, знаходився в торговому залі магазину «Продукти», який розташований за адресою: вул.Привокзальна, 45-Б, м.Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, де в останнього виник злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку.

Того ж дня, тобто 14.03.2023, близько 13:17 год., більш точного часу в ході дізнання встановити на надалось можливим, ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитись в приміщенні торгової зали магазину «Продукти», який розташований за адресою: вул.Привокзальна, 45-Б, м.Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, скориставшись нікчемним приводом, порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки, усвідомлюючи, що він знаходиться в громадському місці, почав висловлюватись грубою нецензурною лайкою в бік продавчині магазину ОСОБА_6 , яка в свою чергу з метою припинення вчинення хуліганських дій, намагалася словесно заспокоїти останнього, натомість ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку, умисно, з хуліганських мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи правила взаємоповаги, здійснюючи цілеспрямовані поштовхи та удари долонями та кулаками обох рук, зіштовхнув за прилавок 4 скляні та 1 пластикову вітрину, внаслідок чого вказані вітрини впали на підлогу з кахельним покриттям та були пошкоджені їх складові частини, а саме: 1) скло на вітрині типу «товарна гірка» розмірами 60 см х 40 см, товщина скла 4 мм, вартістю 217,40 грн.; 2) скло на стелажі для товару розмірами 130 см х 40 см, товщина скла 4 мм, вартістю 471,03 грн.; 3) пластиковий лист на вітрині типу «товарна гірка» розмірами 40 см х 30 см, товщина листа 2 мм, вартістю 471,03 грн.; 4) бічна сторона скляного стелажу для товару розмірами 1 м х 30 см, товщина скла 3 мм, та нижня частина даного стелажу, виготовлена зі скла, розмірами 30 см х 30 см, товщина скла 3 мм, вартістю 293,80 грн.; 5) скло на вітрині типу «товарна гірка», а саме 2 бічні сторони даної вітрини розмірами 40 см х 30 см кожна, товщина скла 5 мм, а також задня частина даної вітрини, розмірами 40 см х 30 см, товщина скла 5 мм, вартістю 388,47 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 1 841,73 грн.

У результаті вищевказаних хуліганських дій ОСОБА_5 було припинено нормальну діяльність магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а також пошкоджено складові частини 5 вітрин, які знаходились на прилавку, що належать потерпілій ОСОБА_7 , чим останній спричинено матеріальний збиток на суму 1 841,73 грн.

Сторонами надана до суду угода про визнання винуватості, укладена 30 березня 2023 року між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому, на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_5 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 , обставини, що пом`якшує його покарання, якою є щире каяття, обставини, що обтяжує покарання - рецидив злочинів та покарання, яке він повинен понести за ч.1 ст.296 КК України у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання згідно вимог ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; покарання, зазначене в угоді, з ним узгоджено і може виконати взяті на себе зобов`язання, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро кається, від надання показів, на підставі ст.63 Конституції України, відмовився, пояснив, що з фактичними обставинами справи, які викладені у обвинуваченні та кваліфікацією його дій згоден, у вчиненому щиро кається, угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, яку він в змозі виконати реально.

Захисник ОСОБА_4 надану угоду підтримав, мотивуючи тим, що угода відповідає вимогам законодавства, обвинуваченим укладена добровільно і відповідає його інтересам, наслідки її укладення він усвідомлює, тому просить її затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 угоду підтримав, пояснив, що угода відповідає вимогам КК України та КПК України та інтересам суспільства, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовних вимог до обвинуваченого не має та не заперечує щодо затвердження угоди, укладеної між прокурором та обвинуваченим, та призначення останньому узгодженої міри покарання у виді 5 місяців арешту.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008), а також враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд на підставі ч.1 ст.67 КК України, відносить рецидив злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, на обліку лікарів нарколога, психіатра не перебуває (а.с.39), не працює, не одружений, дітей не має (а.с.45).

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, а обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді арешту, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі: оптичний диск формату DVD-R з фрагментом відеозапису від 14.03.2023 (а.с.47) слід зберігати в матеріалах справи; уламки скла пошкоджених вітрин у спеціалізованому пакеті № PSP2376463, який згідно квитанції № 1003 від 24.03.2023 зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.49) слід знищити.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472,473, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 березня 2023 року, укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту.

Речові докази по справі: оптичний диск формату DVD-R з фрагментом відеозапису від 14.03.2023 -зберігати в матеріалах справи; уламки скла пошкоджених вітрин у спеціалізованому пакеті № PSP 2376463, який згідно квитанції № 1003 від 24.03.2023 зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України, оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1