Справа № 405/4102/23
провадження № 1-кс/405/1959/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 м. Кропивницький

Cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000045 від 05.04.2023 за ч. 5 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області підполковник юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий до речей і документів відомостей, що містяться у особовій картці громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), з можливістю ознайомлення та вилучення (виїмки) електронних копій такої облікової картки.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що відділом УСБУ в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000045 від 05.04.2023 повідомленням 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Кіровоградській області, громадянин України ОСОБА_4 добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Так, 24.10.1945 набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

До складу ООН увійшли Союз Радянських Соціалістичних Республік (правонаступником якого з 1991 року є російська федерація), Українська Радянська Соціалістична Республіка (правонаступницею якої з 1991 року є Україна) та ще 49 держав-засновниць, а згодом до вказаної міжнародної організації прийняті інші держави світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН всі члени ІНФОРМАЦІЯ_4 утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування проти територіальної недоторканості або політичної незалежності будь-якої держави.

Декларацією ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21.12.1965 «Про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про убезпечення їх незалежності і суверенітету» закріплено, що держави не мають права втручатися прямо чи опосередковано з якої б то не було причини у внутрішні та зовнішні справи іншої держави.

Кожна держава має невід`ємне право обирати свою політичну, економічну, соціальну та культурну систему без втручання в будь-якій формі з боку будь-якої іншої держави.

Декларацією ІНФОРМАЦІЯ_4 від 09.12.1981 «Про неприпустимість інтервенції і втручання у внутрішні справи держав» закріплено, що держави не мають права здійснювати інтервенцію або втручання в будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні чи зовнішні справи інших держав.

Декларацією ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24.10.1970 «Про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ІНФОРМАЦІЯ_4 » закріплено принцип, згідно з яким держави утримуються в своїх міжнародних відносинах від силових погроз або застосування сили, як проти територіальної цілісності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином несумісним з цілями ІНФОРМАЦІЯ_4 . Така загроза силою або її застосування є порушенням міжнародного права і Статут ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Кожна держава зобов`язана утримуватися від загрози силою або її застосування з метою порушення існуючих міжнародних кордонів іншої держави або у якості засобу вирішення міжнародних суперечок, в тому числі територіальних суперечок, і питань, що стосуються державних кордонів.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканою.

Незалежність України визнано значною кількістю держав світу, у тому числі 05.12.1991 російською федерацією.

31.05.1997 відповідно до положень Статуту ІНФОРМАЦІЯ_4 і зобов`язань за Заключним актом Наради з безпеки та співробітництва в Європі укладено Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 № 13/98-ВР та Федеральним Законом російської федерації від 02.03.1999 № 42-ФЗ).

Відповідно до ст.ст. 2-3 зазначеного Договору російська федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих кордонів між Україною та російською федерацією та розбудову відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, незастосування сили або загрози силою, невтручання у внутрішні справи.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканою.

При цьому, ст. 69 Конституції України визначено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Відповідно до ст. 71 Конституції України вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Виборцям гарантується вільне волевиявлення.

Водночас, ст. 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

В порушення вищевказаних умов міжнародних договорів та ігноруючи положення Конституції України, 20 лютого 2014 року вище політичне та військове командування російської федерації розпочало агресію та вторгнення до суверенних кордонів України.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 № 1207-VII констатовано, що тимчасова окупація території України розпочалася 20 лютого 2014 року.

Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII визначено, що збройна агресія Російської Федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності; Російська Федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань Російської Федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони Російської Федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам Російської Федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи та структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні Російській Федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами Російської Федерації та світовою спільнотою, 21 лютого 2022 року Російською Федерацією визнано «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами.

22 лютого 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_5 , реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання ІНФОРМАЦІЯ_6 , яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

У подальшому Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

У зв`язку з викладеним, 24.02.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Так, 24 лютого 2022 року збройними силами російської федерації з тимчасово окупованої території АР Крим були нанесені ракетні удари по військовій частині, що дислокувалась у м. Каховка Херсонської області. Того ж дня м. Каховка Херсонської області було окуповано військовими підрозділами російської федерації.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишаючись на території тимчасово окупованого м. Каховки Херсонської області, достеменно знаючи про його окупацію, діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості держави Україна, в умовах воєнного стану перейшов на сторону ворога, прийняв пропозицію окупаційних військ до співпраці та добровільно надав згоду на призначення на посаду т.зв. «начальника отдела по социальным вопросам ВГА ІНФОРМАЦІЯ_7 », пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій.

Так, окупаційною адміністрацією Херсонської області в березні 2022 року (точна дата та час в ході досудового слідства не встановлені) на посаду т.зв. «начальника отдела по социальным вопросам ВГА ІНФОРМАЦІЯ_7 » призначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні виникла необхідність у проведенні судово-портретної експертизи, для чого необхідно оригінал документу для ідентифікації особи.

Зокрема, відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджуються громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-комунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина. Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону, надання інформації, відомостей або інших персональних даних про особу, що містяться у Реєстрі, здійснюється виключно у випадках, передбачених законами України, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини або за згодою самої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджуються громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», до Єдиного державного демографічного реєстру вносяться серед іншого ім`я особи, дата народження, місце народження, відцифрований образ обличчя особи, що мають значення для досудового розслідування кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України.

Відповідно до Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджуються громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» розпорядник Реєстру - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Зважаючи на те, що необхідні у кримінальному провадженні вищевказані відомості, можуть бути отримані лише за допомогою тимчасового доступу до речей і документів та приймаючи до уваги той факт, що для здійснення необхідних експертних досліджень необхідно оригінальні відомості про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, що можливе лише шляхом їх вилучення в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів, які зберігаються в ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ).

У судове засідання слідчий не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Оскільки, згідно ч. 4 ст. 163 КПК України відсутність слідчого та особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, не є перешкодою для розгляду клопотання, суд визнав можливим розглянути клопотання за відсутності слідчого та представника акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на підставі наявних доказів.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду не здійснювалося.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000045 від 05.04.2023 повідомленням 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Кіровоградській області, громадянин України ОСОБА_4 добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора (а.к. 6 витяг з ЄРДР).

Відтак, органу досудового розслідування з метою встановлення обставин у кримінальному провадженні необхідно одержати тимчасовий доступ до речей і документів відомостей, що містяться у особовій картці громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), з можливістю ознайомлення та вилучення (виїмки) електронних копій такої облікової картки.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно ч. ч. 6, 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Дослідивши матеріали клопотання, яке погоджене прокурором, та подане у відповідності до ст. 160 КПК України, беручи до уваги, що речі та документи, доступ до яких просить надати слідчий, перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 та мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також враховуючи, що в інший спосіб довести вказані обставини неможливо, зважаючи на те, що документи не є такими, доступ до яких заборонено, слідчий суддя вважає клопотання слідчого обґрунтованим та доведеним, у зв`язку з чим останнє підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.159-166, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити.

Надати слідчим, які здійснюють досудове розслідування: т.в.о. начальника слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області полковнику юстиції ОСОБА_5 , старшому слідчому в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області підполковнику юстиції ОСОБА_6 , старшому слідчому в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області підполковнику юстиції ОСОБА_7 , слідчому в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області майору юстиції ОСОБА_8 , слідчому слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області старшому лейтенанту юстиції ОСОБА_9 , слідчому слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області капітану юстиції ОСОБА_10 , старшому слідчому в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області капітану юстиції ОСОБА_11 , слідчому в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області капітану юстиції ОСОБА_12 , старшому слідчому-криміналісту слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області майору юстиції ОСОБА_13 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000045 від 05.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів відомостей, що містяться у особовій картці громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з можливістю ознайомлення та вилучення (виїмки) електронних копій такої облікової картки, що перебувають у володінні в ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ).

Строк дії ухвали визначити до 14.08.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Роз`яснити, що у разі невиконання даної ухвали слідчий суддя має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Оригінал ухвали виготовлено в 2-х примірниках.

Слідчий суддя ОСОБА_14