справа № 208/2757/23
№ провадження 1-в/208/157/23
УХВАЛА

Іменем України

13 квітня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

На адресу суду надійшло клопотання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області про вирішення питання, пов`язаного з виконання вироків стосовно ОСОБА_5 , мотивоване наступним.

13.09.2022 року до Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області надійшов вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 26.05.2022 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ст. ч. 2 ст.185 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбуванням покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 27.06.2022 року

Згідно Вимоги Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП України в Дніпропетровській відносно ОСОБА_5 відкрито кримінальне провадження занесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 від 04.05.2022 року за ознаками злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке з обвинувальним актом було направлене до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

26.03.2023 до Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області надійшла копія вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.09.2022, згідно якого ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Петриківському районному суду Дніпропетровської області від 26.01.2022, більш суворим покаранням за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.12.2021, вважати ОСОБА_5 засудженим за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.01.2022 року, по ст. 185 ч. 2 КК України, до покарання у виді З років 6 місяців позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік. На підставі ст. 71 ч. 1,4 КК України, частину невідбутого покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.01.2021, у виді 1 місяця позбавлення волі, приєднати до покарання призначеного за теперішнім вироком, та остаточно визначити ОСОБА_5 до відбуття покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Начальник органу пробації зазначає, що у вищезазначеному вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.09.2022, питання щодо виконання вироку Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.05.2022 не порушувалось, положення ст. 70, ст. 71 КК України до даного вироку не застосовувалось.

В зв`язку з викладеним, просить вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Представник ДУ Центр пробації в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Клопотання просила задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку прокурора, проаналізувавши матеріали подання, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час на виконанні у Заводському РВ філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_5 перебуває вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 26.05.2022 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ст. ч. 2 ст.185 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбуванням покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки. Також вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.09.2022, згідно якого ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Петриківському районному суду Дніпропетровської області від 26.01.2022, більш суворим покаранням за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.12.2021, вважати ОСОБА_5 засудженим за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.01.2022 року, по ст. 185 ч. 2 КК України, до покарання у виді З років 6 місяців позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік. На підставі ст. 71 ч. 1,4 КК України, частину невідбутого покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.01.2021, у виді 1 місяця позбавлення волі, приєднати до покарання призначеного за теперішнім вироком, та остаточно визначити ОСОБА_5 до відбуття покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

При цьому, на час винесення вироку від 26.09.2022 року у суду були відсутні відомості щодо наявності вироку Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 26.05.2022 року, яким ОСОБА_5 засуджено до 3 років 7 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбуванням покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

Так, відповідно до п.11 ч.1 ст 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Із змісту даної статті вбачається, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами ст. 71 КК України (п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання ).

Згідно ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ст.72 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р., у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається.

Крім того, у висновку щодо застосування норми ч. 4 ст. 70 КК України у подібних правовідносинах, що міститься у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 27 березня 2018 року (справа № 754/2749/17, яким було розширено положення п. 23 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, зазначено: «коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно».

З огляду на такий висновок Верховного Суду щодо застосування норми ч. 4 ст. 70 КК України, у випадку, що розглядається, вироки Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 26.05.2022 року і Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 26.09.2022 року щодо ОСОБА_5 підлягають самостійному виконанню.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно ОСОБА_5 наступним чином:

вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 26.05.2022 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки та вирок Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 26.09.2022 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі - виконувати кожен самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1