Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/350/23 за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2023.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Шостого слідчого (з дислокацією у місті Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові про обрання запобіжного заходу у виді тримання під варту та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю на строк до 19.08.2023 включно,щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сімерки Перечинського району Закарпатської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, інваліда ІІІ групи, працюючого на посаді фахівця ІІ категорії Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні № 0000127 відомості про яке 23.05.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_6 покладено обов`язки: не залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів судового провадження вбачається, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000127 відомості про яке 23.05.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

-2-

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 відповідно до наказу директора Державної установи «Центр пробації» Міністерства Юстиції України від 29.04.2022 № 125/к з 03.05.2022 прийнятий на посаду фахівця ІІ категорії Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області.

Будучи службовою особою, нехтуючи вимогами вищевказаних норм законодавства, діючи умисно, з корисливих мотивів і мети незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх негативні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, фахівець ІІ категорії Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 , свідомо став на шлях скоєння тяжкого корупційного злочину та свідомо вчинив кримінальне правопорушення, а саме: неодноразово висловив прохання та одержав неправомірну вигоду для себе та третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням, на даний час службовими особами з числа працівників Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, за наступних обставин.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.07.2022 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років з іспитовим строком на 02 (два) роки, у зв`язку з чим останній прибував до Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, що за адресою м. Ужгород, вул. Орлина, 1, безпосередньо до фахівця ІІ категорії Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_6 , у визначені ним дні, а саме щомісячно, кожного другого вівторка кожного наступного місяця.

Приблизно в лютому 2023 року ОСОБА_6 , обіймаючи вищевказану посаду, виконуючи функції надані йому в силу займаної посади, здійснюючи заходи пробації до ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік будівлі Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, що за адресою м. Ужгород, вул. Орлина, 1, запропонував ОСОБА_9 вирішити питання щодо звільнення його від проходження заходів пробації та можливості виїзду за межі України протягом тривалого терміну, за надання йому неправомірної вигоди у виді грошових коштів у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США.

В подальшому, 09.05.2023 коли ОСОБА_9 , у черговий раз прийшов до Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, що за адресою м. Ужгород, вул. Орлина, 1, для проходження заходів пробації, ОСОБА_6 знову озвучив ОСОБА_9 , про раніше висловлену пропозицію, тобто наміру одержання наперед обумовленої неправомірної вигоди для себе та невстановлених на даний час, досудовим розслідуванням, службових осіб з числа працівників Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, за вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_9 від проходження заходів пробації та можливості виїзду за межі України, протягом тривалого терміну.

Аналогічну пропозицію щодо надання йому неправомірної вигоди ОСОБА_6 вкотре висловив ОСОБА_9 09.06.2023, перебуваючи у заздалегідь визначеному ним місці, а саме неподалік торгового центру «Токіо», що по вул. Легоцького, 19 А у м. Ужгороді, чим підтвердив всій намір спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 та бажання довести свій злочинний план до логічного завершення.

-3-

15.06.2023 ОСОБА_6 , будучи неподалік продуктового ринку «П`яний», що по вул. Бородіна у м. Ужгороді, переслідуючи ту саму мету незаконного збагачення, для переконання ОСОБА_9 у дійсності своїх намірів та демонстрації можливості вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_9 від проходження заходів пробації та можливості виїзду за межі України, для створення вигляду законності прийнятого ним та його, невстановленими на даний досудовим розслідуванням, спільниками, з числа працівників Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, повідомив ОСОБА_9 про необхідність надання довідки щодо працевлаштування за кордоном, пояснивши, що таким чином він та його спільники вживають заходів, спрямованих на надання законного вигляду їх неправомірних дій, та знову підтвердив свій намір щодо отримання наперед обумовленої неправомірної вигоди від ОСОБА_9

22.06.2023 близько 14 год ОСОБА_6 , перебуваючи на літній терасі кав`ярні «Тотем», яка знаходиться у багатоповерховому будинку № 34 по вул. Минайській у м. Ужгороді, діючи умисно, з єдиним злочинним наміром, з корисливих мотивів і мети незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх негативні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, особисто висловив прохання та одержав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) доларів США, що станом на 22.06.2023 по курсу Національного банку України еквівалентно 18284 (вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят чотири) грн, в якості неправомірної вигоди для себе та невстановлених досудовим розслідуванням на даний час службових осіб з числа працівників Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, за вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_9 від проходження заходів пробації та можливості виїзду за межі України, протягом тривалого терміну.

Того ж дня, 22.06.2023 безпосередньо після отримання вказаних грошових коштів в якості неправомірної вигоди в загальній сумі 500 (п`ятсот) доларів США, ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий мотивував тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких та наявністю ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 , знаходячись на волі та передбачаючи можливість призначення йому реальної міри покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, приховати або спотворити речі чи документи, що мають важливе значення для досудового розслідування; незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показів на свою користь, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вказав на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується долученими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Також, слідчим суддею встановлено ризик переховування від слідства та суду, оскільки у разі визнання винуватим, ОСОБА_6 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років із конфіскацією майна та це може стимулювати підозрюваного до

-4-

переховування від органу досудового розслідування, а також визнано недоведеними наявність ризиків того, що ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення. Також слідчим суддею враховано дані про особу ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, на утриманні двох неповнолітніх дітей, що свідчить про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, раніше не судимий, є інвалідом ІІІ групи, з діагнозом наслідки після оперованої кили L4 (25.04.2018) ускладненої каудопатією з помірним парезом правої стопи, вегетативними та трофічними порушеннями нижніх кінцівок, порушенням тазових органів по типу неутримання сечі (М 51.1). Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, який є більш суворим, як застава та менш суворим, як тримання під вартою, може повною мірою запобігти ризикам на які посилається прокурор. Інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді від 24.06.2023 скасувати та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю визначення застави. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, сторона обвинувачення, вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню. Слідчий суддя не врахував достатньою мірою обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, яка на даний час повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, тяжкість кримінального правопорушення у якому останній підозрюється, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким можливо запобігти лише шляхом застування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 на заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2023 відповідає.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000127 відомості про яке 23.05.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

-5-

22.06.2023 ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 23.06.2023 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

24.06.2023 ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

У порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

-6-

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львовіпідстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та свідчили про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Апеляційний суд зауважує, що одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може вважатись виключною підставою для попереднього його ув`язнення.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням обставини кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя поклав на ОСОБА_6 й певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: не залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Таким чином, висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.

На думку апеляційного суду, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та покладенням додаткових обов`язків є доцільним, достатнім та таким, що відповідає меті його застосування. При цьому, не порушує прав підозрюваного, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

-7-

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до цього підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_6 виключного запобіжного заходу, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Разом з тим, домашній арешт по встановленій ч. 1 ст. 176 КПК України ієрархії тяжкості запобіжних заходів передує триманню під вартою, а тому є достатньо суворим заходом. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, домашній арешт цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного втручання в його повсякденний спосіб життя.

При цьому апеляційний суд враховує, відсутність в матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків. Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені посилання не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали, у зв`язку з чим до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким, не має.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено у рішенні № 7064/05 від 01.06.2006 «Мамедова проти Росії» - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, з яких просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Також колегією суддів враховується і те, що станом на день апеляційного розгляду, оскаржувана ухвала від 24.06.2023 втратила свою актуальність, з огляду на те, що ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_11 продовжено строк дії цілодобового домашнього арешту до 22.09.2022.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу

-8-

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2023 щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді