ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1248/21

Провадження № 1-кп/568/2/23

28 червня 2023 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м.Радивилів кримінальне провадження №0000006 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не депутата, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

08 січня 2021 року близько 21 години 50 хвилин ОСОБА_3 , керуючи належним йому автомобілем марки «Skoda Oktavia Elegan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись з м.Львів в напрямку м.Рівне зі швидкістю близько 70 км/год, на 415 км+800м автодороги Київ-Чоп, в порушення Правил дорожнього руху п.12.1, 2.3 б, на заокругленій ділянці дороги, в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості, не вибрав безпечної швидкості руху, за якої гарантувалася б стійкість автомобіля, проявивши неуважність під час керування, втративши контроль над джерелом підвищеної небезпеки, не врахував дорожньої обстановки, в наслідок чого допустив з`їзд автомобіля на узбіччя в попутному напрямку з подальшим виїздом на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з сідловим тягачем марки «Renault Premium», реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом марки «Stas SZ33-9V», під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в зустрічному напрямку та не мав можливості уникнути зіткнення.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля «Skoda Oktavia Elegan» ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, перелому ребер зліва та права, двобічного гемопневмотораксу, рваної рани голови, забою правого коліна, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень з ознакою небезпеки для життя в момент отримання.

Порушення ОСОБА_3 вимог підпункту б) пункту 2.3 і пункту 12.1 Правил дорожнього руху, що вимагає від водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Своїми діями, які виразились в порушенні правил дорожнього руху України особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України.

В підготовчому судовому засіданні представник потерпілого СМПП «Юг-Сервіс» адвокат ОСОБА_8 подав до суду цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 та ПАТ «Страхова компанія «Інтер-поліс», згідно якого просив суд стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Інтер-поліс» на користь СМПП «Юг-Сервіс» завдану кримінальним правопорушенням шкоду в розмірі 129 000 гривень, а також стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь СМПП «Юг-Сервіс» завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду у розмірі 220011,68 гривень.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ПАТ «Страхова компанія «Інтер-поліс», з поясненням, що у страховика відсутні підстави для виплати страхового відшкодування.

Представником обвинуваченого ОСОБА_3 також подано відзив на позовну заяву в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в зв`язку з їх необґрунтованістю.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю, та пояснив, що 08 січня 2021 року рухаючись по автодорозі Київ-Чоп в напрямку м.Рівне, автомобіль, яким він керував на заокругленій ділянці дороги винесло на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення із зустрічним автомобілем. Він намагався уникнути зіткнення та повернутись на свою смугу руху, однак йому це не вдалось. Про те, що вчинив кримінальне правопорушення, в результаті якого потерпіла отримала тілесні ушкодження щиро жалкує. Просить суворо не карати та не позбавляти волі. Щодо цивільного позову, то позовні вимоги не визнає та просить в його задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію обвинуваченого та вказала, що ОСОБА_3 повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення. Щодо заявленого цивільного позову СМПП «Юг-Сервіс», то позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Вважає, що такі вимоги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, несе відповідальність за спричинену шкоду в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для її відновлення. Звертаючись із цивільним позовом, представник потерпілого просить стягнути у відшкодування завданих збитків ринкову вартість транспортного засобу при цьому залишаючи у своїй власності пошкоджений транспортний засіб. Відповідно до ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб є фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. У випадку, якщо транспортний засіб є фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Оскільки, належними доказами не підтверджено реальну шкоду, завдану потерпілому внаслідок ДТП, а саме різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, та недостатності страхового відшкодування, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 08 січня 2021 року вона перебувала в автомобілі, яким керував її син ОСОБА_3 . Оскільки, дорожнє покриття було вкрите снігом та слизьким, син їхав не швидко. На заокругленій ділянці дороги, автомобіль занесло та він став некерованим. На смузі зустрічного руху відбулось зіткнення з вантажним автомобілем. Внаслідок ДТП вона отримала тілесні ушкодження. Претензій до обвинуваченого немає.

В судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 підтримав заявлений цивільний позов. Вказав, що ремонт автомобіля «Renault Premium» з напівпричепом марки «Stas SZ33-9V», власником якого є СМПП «Юг-Сервіс», є економічно необґрунтованим, що підтверджено висновком експертизи, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує його ринкову вартість на момент дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з висновком експертизи, проведеної в межах кримінального провадження, матеріальні збитки, завдані СМПП «Юг-Сервіс» внаслідок ДТП становлять 351011,68 гривень, що відповідає вартості транспортного засобу на момент ДТП, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує вартість автомобіля. Цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 була застрахована ПАТ «Страхова компанія «Інтер-поліс», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з встановленням суми страхового відшкодування 130 000 гривень, та франшизою в розмірі 1000 гривень. Відповідно до вказаного полісу у ПАТ «Страхова компанія «Інтер-поліс» виникає обов`язок щодо відшкодування завданої шкоди в межах страхової суми за виключенням франшизи. Просить стягнути на користь СМПП «Юг-Сервіс» з ПАТ «Страхова компанія «Інтер-поліс» 129000 гривень, з ОСОБА_3 стягнути розмір франшизи 1000 гривень, та 220011,68 гривень у відшкодування матеріальної шкоди.

В судові засіданні, призначені на 29.05.2023 року та 27.06.2023 року представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 не з`явився, подавши клопотання про відкладення судового розгляду кримінального провадження.

Представник цивільного відповідача ПАТ «Страхова компанія «Інтер-поліс» в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд провадження за їх відсутності. Також до суду направлено відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить в задоволенні цивільного позову потерпілого відмовити повністю в зв`язку з його необґрунтованістю. Вказує, що позивачем заявлено позовні вимоги, виходячи з розміру ринкової вартості автомобіля. Проте, для визначення розміру регламентної виплати, необхідно визначити різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, що позивачем не було зроблено. Таким чином, позивачем не доведено належними доказами розмір шкоди, завданої внаслідок ДТП, а відтак у ПАТ «Страхова компанія «Інтер-поліс» відсутній обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, а також те, що заперечень від учасників судового розгляду, щодо недоцільності дослідження інших обставин справи, їх скоєння не надходило, і вони ніким не оспорюються, при цьому, суд з`ясував чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, а також, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дослідження доказів у більшому об`ємі є недоцільним у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України. Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, представника потерпілого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, його дії за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, кваліфіковано вірно.

Суд прийшов до висновку, що стороною обвинувачення доведено як подію кримінального правопорушення, так і те, що вказане кримінальне правопорушення вчинено саме обвинуваченим ОСОБА_3 .

При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

За змістом п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, також положення ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та положення ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_3 непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не судимий.

Згідно з досудовою доповіддю Дніпровського районного відділу філії Державної установи з питань пробації у м.Києві та Київської області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття. Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, позицію прокурора в судових дебатах, думку потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, із звільненням обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання про призначення додаткового покарання, слід зазначити, що санкція ч.2 ст.286 КК України, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, надає можливість суду як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи. Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність носить альтернативний характер застосування і не є обов`язковим для суду. Відповідна правова позиція викладена в постанові колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 08.02.2018 у справі №361/2704/16-к, провадження №51-358км18.

В постанові Третьої судової палати ККС ВС від 15.01.2020 у справі 161/537/18, провадження №51-4055км19, Верховний суд вказав, що термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання. Також колегія суддів зазначила, що закон про кримінальну відповідальність не містить імперативних обмежень щодо можливості позбавлення права керувати транспортними засобами осіб, для яких діяльність, пов`язана з користуванням таким правом, є основним джерелом доходу. Існування цієї обставини потребує лише більш виваженого підходу під час обрання заходу примусу, з урахуванням загальних засад справедливості, гуманізму та індивідуалізації.

Суд вважає, що підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами немає, оскільки під час судового розгляду кримінального провадження встановлено, що обвинувачений не судимий, потерпілою в даному кримінальному провадженні є матір обвинуваченого, яка будь-яких претензій до обвинуваченого немає. На підставі наведеного, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Щодо цивільного позову Сільськогосподарського малого приватного підприємства «Юг-Сервіс» , заявленого в межах даного кримінального провадження.

При вирішенні цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною першою статті 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В даному кримінальному провадженні представником потерпілого Сільськогосподарського малого приватного підприємства «Юг-Сервіс», заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якому просить стягнути з ПАТ СК «Інтер-поліс», де була застрахована цивільно-правова відповідальність обвинуваченого договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/1174658 від 05.11.2020 року в межах суми страхового ліміту 129 000 гривень, а решту майнової шкоди, яка перевищує страховий ліміт в розмірі 220011,68 гривень стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , а також стягнути в ОСОБА_3 1000 гривень франшизи. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник СМПП «Юг-Сервіс» зазначає, що заява про страховому виплату залишена ПАТ СК України «Інтер-поліс» без реагування, рішення про виплату чи відмову у її проведенні страховою компанією не прийнято, що зумовило звернення до суду з даним позовом в межах кримінального провадження.

В судові засідання, призначенні за погодженням з усіма учасниками кримінального провадження, 29 травня 2023 року та 27 червня 2023 року представник СМПП «Юг-Сервіс» не з`явився, подавши клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з неможливістю взяти участь у судових засіданнях. Причиною неявки в судове засідання на 29 травня 2023 року вказав перебування на межами Рівненської області, однак доказів поважності неявки в судове засідання не надав. Причиною неявки в судове засідання 27 червня 2023 року представник потерпілого вказав зайнятість в іншому судовому засіданні, надавши копію доручення про надання безоплатної правової допомоги №017/2-0000096 від 08.03.2023 року.

З огляду на віддаленість місця проживання обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_6 (м.Київ), значний час, який ними затрачається для явки до Радивилівського районного суду, а також враховуючи тривалий строк розгляду даного кримінального провадження (понад 1 рік), стадію судового розгляду, надання сторонами усіх доказів та пояснень, узгодження з учасниками кримінального провадження дати судового засідання, повторну неявку представника потерпілого (цивільного позивача) в судове засідання, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.326 КПК України якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник, законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею. Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.

Враховуючи викладене, суд залишає позов Сільськогосподарського малого приватного підприємства «Юг-Сервіс» без розгляду, оскільки належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи представник цивільного позивача адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, клопотання про розгляд позову за його відсутності не подавав, обвинувачений ОСОБА_3 та цивільний відповідач ПАТ «Страхова компанія «Інтер-поліс» даний позов під час судового розгляду не визнали.

Разом з цим, суд роз`яснює цивільному позивачу, що у відповідно до вимог ч. 7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати у сумі 11572,22 грн. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-119/118-21/846-ІТ від 11.02.2021 року в розмірі 2288,30 грн., судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-119/118-21/843-ІТ від 12.02.2021 року в розмірі 2288,30 грн., судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-119/118-21/847-ІТ від 09.02.2021 року в розмірі 2288,30 грн., судової товарно-транспортної експертизи №СЕ-119/118-21/2567-АВ від 05.04.2021 року в розмірі 1961,40 грн., судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/118-21/4242-ІТ від 25.05.2021 року в розмірі 2745,92 грн., які у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_3 в ході досудового розслідування та судового розгляду провадження не застосовувалися, і підстав їх застосування до набрання вироком чинності суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 128, 129, 370, 374, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно ч.1 ст.76 КК України на час іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Цивільний позов Сільськогосподарського малого приватного підприємства «Юг-Сервіс» залишити без розгляду.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- автомобіль марки «Skoda Oktavia Elegan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику ДП «Радивилівський КХП», повернути ОСОБА_3 ;

- сідловий тягач марки «Renault Premium», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та спеціальний напівпричеп марки «Stas SZ33-9V», реєстраційний номер НОМЕР_3 , які передані на відповідальне зберігання на територію СМПП «Юг-Сервіс», залишити в користуванні останнього.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 11572 (одинадцять тисяч п`ятсот сімдесят дві) гривні 22 копійки.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1