Справа №694/2158/22
Номер провадження 1-о/710/3/23
УХВАЛА

іменем України

20.06.2023 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 12 грудня 2006 року за нововиявленими обставинами,

УСТАНОВИВ:

На підставі ухвали Черкаського апеляційного суду від 26.01.2023 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла заява датована 18.10.2022 ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 12.12.2006, в якій він просить переглянути вирок та присудити йому більш м`яке покарання та надати можливість спокутувати провину та стати на захист України.

В обґрунтування заяви ОСОБА_7 зазначив, що 14.01.2006 він знаходився в будинку ОСОБА_9 , де на той час перебувала потерпіла, ОСОБА_10 , та інші, а саме внучка ОСОБА_9 та донька, куди пізніше прийшов ОСОБА_11 , уже в стані алкогольного сп`яніння та приставав до доньки ОСОБА_9 , щоб вступити з нею в статевий акт, після чого він взяв плеєр та пішов додому. Через декілька годин, коли батарейки в плеєєрі вже майже не працювали, він вирішив віднести його ОСОБА_12 . При підході до її будинку він зустрів ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які направлялись в бік місця злочину. Пішовши за ними він побачив, як ОСОБА_11 сидить на потерпілій та душить її за шию. Замість того, щоб допомогти потерпілій, ним було знято з неї золоті сережки та 10 гривень. Після чого вступив у статевий акт, а прийшовши до тями, швидко відніс плеєр та пішов додому, залишивши потерпілу та ОСОБА_13 в 150 метрах від того місця, де було знайдено тіло потерпілої. На другий день працівниками поліції був затриманий ОСОБА_11 , у якого було вилучено весь його одяг в крові, окрім взуття, так як він втопив їх десь, як йому відомо в ставку. Також допитаний був і він, але він не зізнався та його відпустили. Після допиту, коли прийшов додому, він вирішив все ж таки піти та зізнатись в скоєнні злочину та взяв всю провину на себе, не розповідаючи про те, що під час скоєння злочину був також ОСОБА_11 , так як йому говорили, що дадуть термін 12 років, якщо насправді він був сам при скоєнні злочину, через що він промовчав за спільника, оскільки думав, якщо скаже, то термін дадуть більший.

У подальшому ОСОБА_7 доповнив заяву та крім іншого зазначив, що він вступив в статевий акт з потерпілою ОСОБА_14 , під час якого ОСОБА_15 тримав її рот, щоб не кричала. Коли ОСОБА_11 почав здавлювати шию потерпілої, він одягнувся і пішов. ОСОБА_7 зазначив, що визнає свою провину , в тому що ним було зґвалтовано та пограбовано ОСОБА_16 .. У зв`язку з чим просив замінити йому покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання в виді 20 років позбавлення волі. Крім того, посилаючись на те, що Європейським Судом з прав людини у справі « Лопата проти України» визнано порушення ст.3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод стосовно довічного ув`язнення без перспективи звільнення, просив дати можливість стати на захист України та призначити більш м`яке покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_7 наполягав на розгляді заяви саме про перегляд за нововиявленими обставинами, підтримуючи обставини викладені у заяві щодо обставин вчинення злочину. Однак, просив розглянути заяву без дослідження письмових доказів у справі, посилаючись на те, що доказів обставин, на які він посилається у своїй заяві немає. Крім того, зазначив, що він давав покази, які йому говорили під час слідства працівники поліції, а з матеріалами справи не знайомився.

Захисник, адвокат ОСОБА_8 , зазначила, що засуджений підтримує заяву саме, як про перегляд за нововиявленим обставинами, та вона підтримує його позицію щодо дослідження доказів.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви. Зауважив, що заява про перегляд вироку за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. ОСОБА_7 про наведені ним у заяві обставини знав на момент розгляду справи. Разом із тим, вважав за необхідне дослідити окремі матеріали справи, які спростовують доводи засудженого щодо участі іншої особи у вчиненні злочину проти потерпілої ОСОБА_16 ..

Потерпіла у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд заяви ОСОБА_7 без її участі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, суд встановив таке.

Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 12.12.2006 ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.115,п.п. 2,6,10,ч.4 ст.152,ч.3 ст. 153, ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно ухвали Верховного Суду України від 20.03.2007 вказаний вирок залишений без змін.

Підстави для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами визначені у статті 459 КПК України. Так, відповідно до частин 1, 2 статті 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками: - невідомість суду з причин, від нього незалежних; - істотне значення для провадження; - наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; - неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю суду;

- відкриття тільки після вступу вироку у законну силу. Тобто необхідно наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень res judicata, та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у частині 2 статті 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Викладене узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 21.01.2020 (справа № 315/793/16-к, провадження № 51-3062 км 19). Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи у такій спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 01.08.2019 у справі № 1-11/10 указав, що системне тлумачення положень ст.459, пп. 4, 5 ст.462, ст.91 КПК вказує на те, що перегляд судових рішень, що набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою, яка може бути використана у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які: 1) об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі і не могли бути відомі суду та особі, яка вимагає перегляду за нововиявленими обставинами; 2) перебувають в органічному зв`язку з предметом доказування в цьому кримінальному провадженні, тобто можуть мати значення для оцінки обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; 3) мають істотне значення, тобто самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Обставини, які існували і про які сторона знала або мала знати на момент постановлення рішення, але з тих чи інших причин не представила суду, не можуть вважатися нововиявленими. Також не можуть вважатися підставами для перегляду за нововиявленими обставинами докази, які були доступні стороні і які вона мала можливість представити при сумлінному використанні своїх процесуальних можливостей.

Як убачається з заяви ОСОБА_7 , а саме безпосередньо самого обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, підставою вимог є те, що він себе оговорив, надав неправдиві покази, та не повідомив, що вбивство вчинене іншою особою, ОСОБА_17 за обставин, описаних ним у заяві.

У світлі чого, не можливо говорити про те, що особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, ці дані стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (ВС справа № 1510/2-1411/11, постанова від 17.04.2018).

ОСОБА_7 не навів та не надав таких доказів.

Як убачається зі змісту вироку, при розгляді кримінальної справи в межах висунутого обвинувачення, ОСОБА_7 надав суду показання, повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, у яких він обвинувачувався, не оспорював обставин його вчинення, як й інші учасники судового провадження. Тобто, самообмова засудженого, на яку він послався у своїй заяві, як на нововиявлену обставину для скасування обвинувального вироку в частині злочину за ч.2 ст. 115 КК України, ніяким чином не співставляється з повним визнанням засудженим своєї вини, та не відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом для здійснення провадження за нововиявленими обставинами. Крім того, повне визнання засудженим своєї вини під час судового розгляду у вчиненні злочину, в якому він обвинувачувався, якщо у добровільності та істинності його позиції переконався суд, не є самообмовою, та не може бути нововиявленою обставиною.

Викладене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеного у постанові ВС від 28.04.2021 у справі № 203/1981/19.

Посилання ОСОБА_7 в судовому засіданні на те, що він давав покази та підписував документи під впливом працівників поліції, а саме говорив та писав те, що йому скажуть, не є нововиявленою обставиною у розумінні ч.2 ст. 459 КПК України.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження є заява ОСОБА_7 датована 25.05.2006 на адресу Уповноваженого з прав людини, у якій він зокрема зазначав, що дав покази під фізичним та психологічним впливом працівників поліції. Разом із тим, у подальшому у заяві від 21.12.2006 ОСОБА_7 просив вказану заяву не розглядати, оскільки викладені у ній обставини є неправдивими ( том 2 а.с.207,209).

Крім того, ОСОБА_7 в касаційній скарзі також зазначає , що вину визнає повністю, та зазначає, що вчинив вбивство з метою приховання зґвалтування, та вирок просить переглянути та призначити більш м`яке покарання з урахуванням пом`якшуючих обставин, що свідчить про його сталу позицію щодо вчиненого злочину.

Також матеріалами справи, зокрема відповідними протоколами про ознайомлення та розпискою, спростовуються доводи засудженого про не ознайомлення з доказами у справі.

Судом за клопотанням прокурора були досліджені протокол огляду місця події від 15.01.2006, відповідно якого на місці злочину виявлено відбитки слідів та вилучено зліпки слідів взуття, висновок експерта від 13.02.2006, відповідно якого сліди залишенні взуттям, рельєфний малюнок підошви якого та розмірні характеристики елементів якого співпадають із малюнком підошви чобіт, виданих ОСОБА_7 , висновок експерта № 11 від 15.01.2006, відповідно якого зокрема описані експертом тілесні пошкодження надають можливість визначити наступну послідовність нанесення тілесних ушкоджень: спочатку було здійснене удушення руками (внаслідок чого наступила смерть), після чого потерпіла ніяких дій не здійснювала, потім був частково знятий одяг з неї та здійснений статевий акт. Вказані обставини спростовують доводи ОСОБА_7 про перебування на місці злочину іншої, крім потерпілої та ОСОБА_7 особи, а також вчинення злочинів передбачених ч.4 ст. 152, ч.3 ст. 153 КК України за життя потерпілої, як описано ОСОБА_7 в заяві.

Отже, засуджений у судовому засіданні не навів жодної нововиявленої обставини, яка могла вплинути на судове рішення, але не була та не могла бути відома суду та йому під час судового розгляду справи, не навів жодного обґрунтування з посиланням на таку обставину, що підтверджує наявність хоча б однієї нововиявленої обставини, вичерпний перелік яких міститься у ч.2 ст.459 КПК України.

Відповідно до ч. 1 с. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення.

Посилання на обставини, які б могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду справи з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, заява, що є предметом даного судового розгляду не містить.

З огляду на встановлені факти, колегія суддів дійшла висновку, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 459, 462, 466, 467 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 12 грудня 2006 року за нововиявленими обставинами - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 7 днів.

Повний текст ухвали проголошений 23.06.2023 о 12.00 годині.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3