Справа № 303/2299/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/430/21 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2021.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ужгорода Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, що має на утриманні малолітню дитину, працюючий монтажником торгового обладнання у ТзОВ «ТД «МАРВЕЛ», несудимий, засуджений:

- за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді виправних робіт на строк 01 (один) рік з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків його заробітку з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 01 (один) рік.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 - 236165 грн 28 коп. матеріальної шкоди, 30000 грн моральної шкоди, 21500 грн витрат за надання послуг з правової допомоги потерпілому.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду, заподіяну пошкодженням автомобіля, в розмірі 127400 грн, матеріальну шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілого в сумі 16689,47 грн та моральну шкоду в сумі 837 грн 47 коп.

У іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по справі за проведення експертних досліджень в сумі 3269 грн.

Речовий доказ: транспортний засіб марки «Opel Zafira» державний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , чорного кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 належить громадянці ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та який перебуває на спеціальному майданчику для утримання транспортних засобів ВП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області (м. Мукачево, вул. Маргітича, 48) повернуто обвинуваченому за належністю.

Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_6 23.12.2020 біля 09 год 20 хв, керуючи технічно справним автомобілем марки «Opel Zafira» державний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , чорного кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 належить громадянці ОСОБА_9 , їдучи у світлу пору доби на відрізку дороги,

-2-

де покриття асфальтобетонне, мокре, слизьке, та коли йшов слабкий дощ, рухаючись в напрямку м. Іршава по автодорозі сполученням «Мукачево-Рогатин-Львів», між населеними пунктами с. Зубівка та с. Залужжя, Мукачівського району Закарпатської області, на 13 км+300 метрів, долаючи відрізок автодороги вниз крутизною на правосторонньому заокругленню дороги, проявив злочинну самовпевненість до дорожньої обстановки, що склалася та її змінам, після чого виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «Skoda Octavia» державний номерний знак НОМЕР_3 , сірого кольору, під керуванням ОСОБА_8 , який в цей час рухався на зустріч. Таким чином ОСОБА_6 своїми діями порушив п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеність своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні, кваліфікацію дій, просить вирок суду від 20.07.2021 змінити, виключити з нього вказівку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 01 (один) рік. Вказує на те, що суд першої інстанції у вироку дійшов необґрунтованого висновку про необхідність призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами і належним чином не мотивував своє рішення в цій частині. Враховуючи, що в нього на утриманні малолітня дитина та вагітна дружина і для нього керування транспортними засобами є єдиним джерелом доходу для сім`ї, в якій він залишився єдиним годувальником просить вирок суду в частині додаткового покарання змінити. До того ж сам він внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження, внаслідок яких також потребує лікування.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника-адвоката ОСОБА_10 , а також потерпілого ОСОБА_8 та його представника-адвоката ОСОБА_11 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Також колегія суддів констатує, що апеляційний розгляд неодноразово відкладався за клопотаннями захисника-адвоката ОСОБА_10 а саме: 16.12.2021, 01.06.2022, 17.10.2022, 13.02.2023, 17.05.2023 та зауважує, що переважна більшість клопотань захисника-адвоката ОСОБА_10 про необхідність відкладення судового розгляду в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 обґрунтовані його перебуванням за межами України, при цьому жодного разу адвокат ОСОБА_10 не надав належних доказів, які б підтверджували вказані обставини.

Колегія суддів вважає, що сторони кримінального провадження повинні добросовісно використовувати надані процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язані демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Приймаючи рішення про розгляд справи без участі обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника-адвоката ОСОБА_10 , враховуються і вимоги чинного законодавства щодо розгляду справи в розумні строки, передбачені ст. 28 КПК України, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити

-3-

судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_10 , що не суперечитиме положенням ст. 405 КПК України.

Крім того апеляційний суд враховує заяву представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 про розгляд апеляційної скарги у його відсутності та потерпілого ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора про законність та обґрунтованість вироку, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування і судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України.

Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України при обставинах, вказаних у вироку ґрунтуються на зібраних та досліджених судом першої інстанції доказах і ніким з учасників судового провадження не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Діяння обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкі тілесне ушкодження.

Відповідає вимогам ст. 65 КК України й призначене ОСОБА_6 основне покарання, яке призначене з урахуванням тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, даних про його особу, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Таким чином вид та розмір призначеного судом першої інстанції ОСОБА_6 основного покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді виправних робіт на строк 01 (один) рік з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків його заробітку,на думку апеляційного суду, визначено останньому в межах кримінального закону та у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 286 КК України і є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обґрунтовано призначено і додаткове покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Суд першої інстанції, з урахуванням конкретних обставин справи, характеру вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наслідків, що настали у вигляді середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого, дійшов обґрунтованого висновку про призначення за санкцією ч. 1 ст. 286 КК України додаткового покарання, яке на думку колегії суддів у сукупності із призначеним основним покаранням є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що згідно характеристики з місця роботи обвинуваченого вбачається, що останній з липня 2019 працює в ТОВ «ТД «МАРВЕЛ» та обіймає посаду монтажника торгового обладнання структурного підрозділу № 06 м. Мукачева, за місцем роботи позитивно характеризується, однак даних про те, що керування транспортними засобами безпосередньо пов`язано з професійною чи трудовою діяльністю обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на наведено і матеріали кримінального провадження таких даних не містять.

-4-

Вказані в апеляційній скарзі підстави для зміни вирку суду в частині призначеного додаткового покарання, були предметом розгляду судом першої інстанції, і підстав для їх визнання такими, що дають підстави не призначати обвинуваченому покарання у виді виправних робіт з позбавленням права керувати транспортними засобами не встановлено.

Враховуючи наведене, підстав для зміни призначеного покарання ОСОБА_6 без позбавлення права керування транспортними засобами строком на 01(один) рік, колегія суддів не вбачає, а тому доводи апеляційної скарги про відсутність у суду першої інстанції правових підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 поряд із основним покаранням і додаткового у виді позбавлення права керування транспортними засобами, з урахуванням викладеного, колегія суддів відхиляє.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при провадженні досудового розслідування та судового розгляду, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_13 залишити без задоволення, а вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2021 щодо нього, - без змін.

На ухвалу Закарпатського апеляційного суду безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді