Справа № 196/747/23
№ провадження 1-кп/196/59/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000077 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Молодіжне Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не військовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , будучи особою раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. ст. 173-2 ч.1 та 173-2 ч.2 КУпАП, діючи в порушення вимог ст. 28 «Конституції України», згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, ст. 29 «Конституції України», згідно якої кожна людина має право на особисту недоторканість, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє, психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_4 , з якою проживає в одному помешканні, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Так, 26.07.2022, близько о 22 год. 50 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та образливими словами, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим порушив п.п. 14 п.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», внаслідок чого було викликано працівників поліції, які склали відносно ОСОБА_6 протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

08.08.2022 постановою Царичанського районного суду ОСОБА_6 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн.

05.12.2022 о 17 год. 30 хв., за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме ображав її нецензурною лайкою, чим порушив п.п. 14 п.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», внаслідок чого було викликано працівників поліції, які склали відносно ОСОБА_6 протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

12.12.2022 постановою Царичанського районного суду ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн.

Крім того, 09.02.2023 о 18 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та образливими словами, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим порушив п.п. 14 п.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», будучи протягом року підданному адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які склали відносно ОСОБА_6 протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 10.02.2023, о 19 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та образливими словами, чим порушив п.п. 14 п.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», будучи протягом року підданному адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які склали відносно ОСОБА_6 протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

17.02.2023 постановою Царичанського районного суду ОСОБА_6 , визнано винним у скоєнні вказаних адміністративних правопорушень та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн.

У подальшому, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за неодноразове вчинення домашнього насильства, перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на вчинення психологічного насильства ОСОБА_6 систематично продовжив вчиняти психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_4 , з якою проживає в одному помешканні.

Так, 27.04.2023 близько 00 год. 02 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою, внаслідок чого було викликано працівників поліції, яким ОСОБА_4 написала заяву з даного приводу.

В подальшому, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , 30.05.2023 близько 15 год. 59 хв. повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого було викликано працівників поліції, яким ОСОБА_4 написала заяву з даного приводу.

Відповідно до висновку судової психологічної експертизи № 972 від 14.06.2023 у ОСОБА_4 існують підстави для констатації надлишкових перешкод, які створилися у її життєдіяльності внаслідок дій ОСОБА_6 , які зумовили порушення звичного стереотипу її життєдіяльності, завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам підекспертної в особистому благополуччі, в продуктивній життєдіяльності.

З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_4 , ситуація, що досліджується за справою, є для неї психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні психологічні страждання, які існують до даного часу.

Внаслідок дій ОСОБА_6 , у ОСОБА_4 наявні тривалі інтенсивні й негативні за своїми проявами психологічні (моральні) страждання, зміст яких локалізований у межах дослідженої ситуації.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачене ст.126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Під час судового провадження 12 липня 2023 року у даному кримінальному провадженні №0000077 між потерпілою ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_6 з іншого боку на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ст.126-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний ОСОБА_8 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, при вищевикладених обставинах.

Також сторони узгодили покарання та погодилися на призначення покарання підозрюваному за ст.126-1 КК України у вигляді 150 годин громадських робіт.

В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному і потерпілій та обмеження права на оскарження вироку.

Обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, при вищевикладених обставинах, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просила затвердити укладену з її ініціативи угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання. Також потерпіла розуміє, що при затвердженні угоди про примирення вона буде позбавлена можливості вимагати в подальшому притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про примирення затвердити та призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджене з потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим покарання.

Захисник ОСОБА_5 , в судовому засіданні просив затвердити угоду, та призначити узгоджену міру покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до нетяжких, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснила, що їй зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Діям обвинуваченого дана правильна правова кваліфікація скоєного кримінального правопорушення.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Міра покарання, узгоджена сторонами, визначена в межах санкції ст. 126-1 КК України та відповідає загальним правилам призначення покарань передбачених Кримінальним Кодексом України. Обвинувачений підтвердив бажання виконувати взяті ним обов`язки та при розгляді угоди не було встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. У судовому засіданні встановлена достатня наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, а тому угоду слід затвердити та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 150 годин громадських робіт, що відповідає тяжкості скоєння кримінального правопорушення, особі обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати, понесені при проведенні по справі судово-психологічної експертизи в сумі 4799,60 грн., суд згідно ст.118 КПК України відносить до процесуальних витрат та вважає за необхідне стягнути їх з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 12 липня 2023 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_6 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 25.05.1998, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави витрати, понесені при проведенні судово-психологічної експертизи №972 від 14.06.2023, в сумі 4799 (чотири тисячі сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 60 коп.

? ? ? ? Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п.1 ч.3 ст.394 КПК України, потерпілим - виключно з підстав, зазначених в п.2 ч.3 ст.394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п.3 ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Суддя: ОСОБА_1