У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Южне Одеської області, мешкає в АДРЕСА_1 , є особою, яка не має судимостей,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000242.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.08.2023 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою АДРЕСА_1 .

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведені.

Захисник звертає увагу на те, що тяжкість кримінального правопорушення не може бути єдиною підставою для висновку про наявність ризику переховування підозрюваного від слідства або суду. Ризик незаконного впливу на свідків нічим не підтверджений, а ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є припущенням.

Апелянт вважає, що стороною обвинувачення не доведено того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам зазначеним у клопотанні слідчого, і, слідчим суддею не встановлено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

На думку захисника, відносно підозрюваного ОСОБА_5 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з огляду на дані про його особу, який раніше не судимий, має постійне місце мешкання, одружений, має трьох неповнолітніх дітей, тобто має міцні соціальні зв`язки.

Захисник зазначає, що підозра ОСОБА_5 ґрунтується лише на показаннях свідка ОСОБА_8 , який чув 2 постріли, але не бачив, хто і в якому напрямку стріляв.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000242, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.06.2023 р. о 22.20 год. (точного часу не встановлено), ОСОБА_5 , знаходився в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Центральний» в смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, де вживав алкогольні напої з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Під час спільного вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виникла словесна перепалка, вони вийшли на вулицю та перебували поблизу вказаного гаражу. Діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись раптово виниклим злочинним умислом спрямованим на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилась у створенні загрози життю та здоров`ю людей, із застосуванням вогнепальної зброї, з ціллю самоствердження за рахунок залякування сторонніх осіб, що виразилось в ігноруванні загальновизнаних норм моралі та правил поведінки в суспільстві, нахабному поводженні та прояву грубої сили з хуліганських спонукань, ОСОБА_5 , привів у бойову готовність вогнепальну зброю, яка перебувала у його постійному користуванні, а саме автомат «Калашникова» та умисно здійснив не менше 3 пострілів з вказаної зброї в бік ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які перебували на вулиці біля вказаного гаража, після чого ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення покинув. В результаті хуліганських дій ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового поранення правої сідниці, масивної кровотечі, шоку третього ступеня, садна, забою грудної клітини з правої сторони.

Дії підозрюваного ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням зброї.

12.06.2023 р. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та, цього ж дня, йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання слідчий мотивував тим, що наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Врахувавши, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, із застосуванням зброї, особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 295 КК України.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого, зокрема, дані протоколів огляду місця події від 12.06.2023 р., допиту потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_9 та інші матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про необхідність застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, апеляційний суд приходить до висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують прийняття такого рішення.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризики переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, є доведеними, з огляду на характер, спосіб та наслідки ймовірно вчиненого ним тяжкого кримінального правопорушення, із застосуванням вогнепальної зброї, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, обізнаний про свідків події.

За наведеного, доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України є безпідставними, слідчим суддею прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджені всі матеріали провадження та наведені в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Доводи захисника про те, що надані стороною обвинувачення та досліджені судом докази не доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, на даній стадії судового розгляду не перевіряються, оскільки оцінка доказів, в тому числі, показань свідків та письмових доказів здійснюється судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

Наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 постійного місця мешкання, дружини та дітей не є підставами для скасування ухвали суду, оскільки не спростовують висновків суду про можливість вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить, на даній початковій стадій досудового розслідування, виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування не має, тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3