Справа №336/3815/23
Провадження №1-кп/336/759/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні кримінальне провадження без виклику учасників кримінальне провадження № 0000588 від 01.04.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонено - канабіс, придбав при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах двадцять два зіп-пакети із речовиною рослинного походження, у яких перебувала речовина, яка згідно з висновком судового експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-23/4679-НЗПРАП від 05.04.2023, являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено - канабіс, яку став незаконно зберігати при собі у лівій зовнішній кишені одягнутої на ньому куртки, з метою подальшого власного вживання та переніс до місця свого мешкання, а саме до приміщення будинку АДРЕСА_2 , де був зупинений працівниками поліції.

31.03.2023 приблизно о 13 годині 37 хвилин в ході проведення огляду місця події біля будинку № 115 по вулиці Тавричній у місті Запоріжжі у присутності понятих ОСОБА_4 дістав з лівої зовнішньої кишені куртки одягнутої на ньому, двадцять два зіп-пакети із речовиною рослинного походження, у яких перебувала речовина, яка згідно з висновком судового експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-23/4679-НЗПРАП від 05.04.2023, являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою 19,314г (в перерахунку на висушену речовину), яку ОСОБА_3 зберігав без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.2 ст.302 КПК України, за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , подав письмову заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Відповідно до ст.ст. 381,382 КПК України, за клопотанням прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_6 суд розглядає зазначене кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, в зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт, додану до нього заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , матеріали досудового розслідування, суд вважає, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку за тих обставин, як вони викладені в обвинувальному акті, ці обставини жодною стороною не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, в т.ч. щодо беззаперечного визнання обвинуваченим своєї вини.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.ст. 50,65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, особу обвинуваченого, його вік, соціальний стан, спосіб життя та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, має зареєстроване та постійне місце проживання, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, але з 2004 по 2006 неодноразово оглядався лікарем-наркологом, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, вживання зі шкідливими наслідками.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, роль у скоєному кримінальному правопорушенні та поведінку до і після вчинення такого, враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований та не має джерела доходу, що у свою чергу не надає можливостей для призначення покарання у вигляді штрафу, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів призначити покарання у виді обмеження волі на строк у межах санкції статті Кримінального кодексу України без реального відбування покарання, але в умовах застосування до нього вимог ст. 75 КК України шляхом звільнення його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, тобто з іспитовим строком, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначене судом покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілого.

Витрати, пов`язані із залученням стороною обвинувачення експерта спеціалізованої державної установи, в порядкуст.124 КПК України, необхідно покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжній захід ОСОБА_3 не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 65 КК України, ст.ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_3 , не обирати.

Речові докази: 22 зіп-пакети із речовиною рослинного походження, електронні ваги та порожні зіп пакети, які були вилучені та упаковані до спец-пакету WAR 1205023 з пояснювальними надписами та підписами учасників слідчої дії, які зберігаються в камері схову відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - знищити; мобільний телефон Nокіа, імей НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , у корпусі жовтого кольору, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3 залишити по приналежності.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави, витрати на залучення експерта при проведенні судово-хімічної експертизи № СЕ-19/108-23/4679-НЗПРАП від 05.04.2023 у сумі 1 510 гривень 24 копійок.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1