Справа № 344/6428/23
Провадження № 1-кс/344/2585/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця Івано-Франківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, в рамках кримінального провадження, внесеного 17 вересня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061,-

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, заступник начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся з зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчими П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000061, відомості про яке 17 вересня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Івано-Франківської обласної прокуратури.

Прізвище, ім`я, по батькові підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Івано-Франківської області, громадянин України, за національністю українець, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, не адвокат, депутатом не обирався.

Суть повідомленої підозри ОСОБА_4 і правова кваліфікація кримінальних правопорушень: згідно наказу начальника ГУНП в Івано-Франківській області № 137о/с від 04 квітня 2022 року, сержанта поліції ОСОБА_4 (0163334) призначено помічником чергового чергової частини відділення поліції № 2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції.

Наказом начальника ГУНП в Івано-Франківській області № 392 о/с від 30 вересня 2021 року ОСОБА_4 присвоєно спеціальне звання сержанта поліції.

Згідно з положеннями статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», працівники Національної поліції відносяться до правоохоронних органів.

Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України (поліція) є центральним органом виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно статті 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Водночас, ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу Національної поліції України, зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, ігноруючи покладені на нього обов`язки щодо протидії злочинності та нехтуючи вимогами законодавства, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022року введено воєнний стан в Україні.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до рішення Прикордонної служби України № 23-61122/0/6/-22 від 24 лютого 2022 року, прийнятого у відповідності до Указу Президента від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з метою забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, проведення своєчасної та повної мобілізації, заборонено на період дії правового режиму воєнного стану, виїзд за межі України громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років.

Працівник правоохоронного органу Національної поліції України ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаний із вимогами законодавства щодо дії в Україні правового режиму воєнного стану, діючи з корисливих мотивів, маючи намір незаконно збагатитись, у вересні 2022 року вирішив за матеріальну винагороду із залученням невстановлених досудовим розслідуванням осіб здійснити організацію незаконного переправлення військовозобов`язаного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через державний кордон України.

З цією метою ОСОБА_4 залучив до вчинення злочину невстановлених досудовим розслідуванням службових осіб Управління соціального захисту населення Івано-Франківської районної державної адміністрації та службових осіб Богородчанської центральної лікарні.

Згідно розробленого ОСОБА_4 злочинного плану невстановлені службові особи Богородчанської центральної лікарні мали виготовити фіктивні медичні документи, а саме медичний висновок про захворювання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є донькою ОСОБА_6 .

У свою чергу, службові особи Управління соціального захисту населення Івано-Франківської районної державної адміністрації повинні були виготовити фіктивні документи, а саме довідку про отримання (неотримання) допомоги особі з інвалідністю, виданої на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Указані документи, а саме медичний висновок та довідка про отримання допомоги особі з інвалідністю, станом на вересень 2022 року були підставою для перетину особами чоловічої статі призовного віку державного кордону України.

З метою реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_4 не раніше 07 вересня 2022 року отримав від ОСОБА_6 оригінал свідоцтва про народження його доньки ОСОБА_7 , а також копію його паспорта громадянина України, з метою виготовлення службовими особами Управління соціального захисту населення Івано-Франківської районної державної адміністрації та Богородчанської центральної лікарні необхідних фіктивних документів. Крім перелічених документів, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_6 і грошові кошти. Саме за матеріальну винагороду ОСОБА_4 обіцяв ОСОБА_6 здійснити організацію його незаконного переправлення через державний кордон України шляхом виготовлення службовими особами Богородчанської центральної лікарні та Управління соціального захисту населення Івано-Франківської районної державної адміністрації фіктивних документів.

На виконання злочинного плану ОСОБА_4 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, службові особи Богородчанської центральної лікарні не пізніше 13 вересня 2022 року, перебуваючи у невстановленому місці виготовили копію фіктивного медичного висновку 23/770 від 16 березня 2020 року про нібито наявність у ОСОБА_7 , 13 липня 2017 року захворювання, незавершений остеогенез, аутосомно-домінуючий тип успадкування, стійкі значні порушення функцій опорно-рухового апарату, що не відповідало дійсності.

У свою чергу, невстановлені службові особи Управління соціального захисту населення Івано-Франківської районної державної адміністрації, не пізніше 13 вересня 2022 року, діючи за проханням ОСОБА_4 , на виконання його злочинного плану, виготовили фіктивну довідку № 879 про отримання (неотримання) допомоги на ОСОБА_7 , датовану 06 вересня 2022 року, вказавши у вказаній фіктивній довідці номер особової справи 653207.

Особова ж справа № 653207 заведена на жителя с. Кривець ОСОБА_8 , а оригінальна довідка № 879 видана 08 вересня 2022 року на ім`я ОСОБА_9 стосовно виплат внутрішньо-переміщеним особам.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , діючи умисно, не пізніше 13 вересня 2022 року передав ОСОБА_6 виготовлені невстановленими особами Богородчанської центральної лікарні та Управління соціального захисту населення Івано-Франківської районної державної адміністрації фіктивну копію висновку 23/770 від 16 березня 2020 року та фіктивну довідку № 879 про отримання (неотримання) допомоги на ОСОБА_7 , датовану 06 вересня 2022 року, для пред`явлення службовим особам Державної прикордонної служби України при перетині державного кордону. При цьому ОСОБА_4 упродовж 13-14 вересня 2022 року, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленою особою, за допомогою мобільного телефону консультував ОСОБА_6 з приводу обставин якнайкращого перетину ним державного кордону, наполягаючи, щоб ОСОБА_6 перетинав державний кордон у супроводі лише своєї доньки ОСОБА_7 за відсутності дружини.

Крім того, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , за допомогою його мобільного телефону та у його присутності, 14 вересня 2022 року давала вказівки ОСОБА_6 як відповідати на запитання представників Державної прикордонної служби при перетині ОСОБА_6 державного кордону.

Після отримання від ОСОБА_4 виготовлених невстановленими особами Богородчанської центральної лікарні та Управління соціального захисту населення Івано-Франківської районної державної адміністрації фіктивної копії висновку 23/770 від 16 березня 2020 року та фіктивної довідки № 879 про отримання (неотримання) допомоги на ОСОБА_7 , датовану 06 вересня 2022 року, ОСОБА_6 спільно зі своєю донькою ОСОБА_7 14 вересня 2022 року на автомобілі виїхали до міжнародного пункту пропуску Рава-Руська-Хребене з метою перетину державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу Національної поліції України, не маючи дозволу на право придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, усвідомлюючи протиправність своїх дій, у порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року «Про затвердження Положення про дозвільну систему» із наступними змінами та доповненнями, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року зі змінами та доповненнями, незаконно, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 22 лютого 2023 року придбав, за допомогою власного автомобіля марки «NISSAN QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, та чоловічої сумки чорного кольору незаконно переніс до місця свого постійного проживання, що у АДРЕСА_1 , де і зберігав до моменту проведення санкціонованого обшуку придатну для стрільби військову нарізну вогнепальну зброю 7,62 мм револьвер «Наган», зразка 1895 року, що виготовлений Тульським зброярним заводом СРСР 1931 року, який був споряджений трьома придатними до стрільби боєприпасами до військової нарізної вогнепальної зброї 7,62 мм. патронами до револьверу системи «Наган», зразка 1985 року.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, носінні, зберіганні, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 ; висновками експертів №СЕ-19/109-23/2459-БЛ від 23 лютого 2023 року; № СЕ-19/109-23/2482-БЛ від 24 лютого 2023 року; протоколами за результатами проведення НСРД; протоколом обшуку за місцем здійснення діяльності Управління соціального захисту населення Івано-Франківської РДА, що за адресою: Івано-Франківська область, м. Тисмениця, вул. Галицька, 32; протоколом обшуку за місцем здійснення діяльності у КНП «Богородчанська центральна лікарня», що за адресою: Івано-Франківська область, смт. Богородчани, вул. Шевченка, 35, іншими матеріалами кримінального провадження.

24 лютого 2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків до 20 квітня 2023 року.

13 квітня 2023 року керівником Івано-Франківської обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 23 травня 2023 року.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до санкції ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, із урахуванням вищевказаних ризиків, які виникли внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, окрім як цілодобовий домашній арешт, не забезпечить належну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні проведено значну кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак через складність завершити досудове розслідування до вказаного строку не виявляється за можливе, оскільки для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: отримати висновок судової почеркознавчої експертизи та висновок судової експертизи техніко-криміналістичного дослідження документів; здійснити зняття грифів таємності із матеріалів НСРД, а саме із клопотань та ухвал слідчого судді про дозвіл на проведення НСРД з метою ознайомлення сторони захисту; з врахуванням отриманих в ході проведення слідчих (розшукових) дій провести остаточну правову кваліфікацію кримінальних правопорушень та скласти остаточні повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень.

Окрім цього, необхідно виконати вимоги статті 290 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, ознайомити сторону захисту із матеріалами кримінального провадження скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Перелічені вище слідчі та процесуальні дії мають доказове значення у провадженні є необхідними для об`єктивного розслідування кримінального провадження та не є вичерпними, оскільки після їх проведення може виникнути необхідність у проведенні інших слідчих (розшукових) дій.

Провести вказані слідчі дії у двомісячний строк не видалось за можливе у зв`язку із значною кількістю експертиз, почерговістю і тривалістю їх виконання, тривалим процесом зняття грифів таємності із матеріалів НСРД, отриманням дозволів на використання матеріалів НСРД, значною кількістю слідчих (розшукових) дій, які вже проведено та ще необхідно провести, без яких неможливо завершити досудове розслідування у строк в два місяці.

Здійснення вказаних слідчих (розшукових) і процесуальних дій під час досудового розслідування має суттєве значення для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчиненого підозрюваними кримінальних правопорушень та об`єктивного судового розгляду, дотримання основних засад кримінального провадження, зокрема верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

За таких обставин прокурор просить продовжити в межах строку досудового розслідування строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті194 Кримінального процесуального кодексу України, на підозрюваного.

Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання на підставах, викладених у клопотанні, просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , заперечував проти нічного домашнього арешту.

Підозрюваний у судовому засіданні просив змінити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт, оскільки йому необхідно працювати та здійснювати догляд за бабусею.

Захисник підозрюваного заперечував щодо задоволення клопотання, просив змінити обраний запобіжний захід підозрюваному на домашній арешт в певний період доби з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин, оскільки посилання у клопотанні прокурора на наявність ризиків є лише припущеннями і не підтверджені жодними доказами, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту виявився дієвим та підозрюваним не порушувалися покладені на нього обов`язки, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Вивчивши матеріали та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя виходить з наступного.

За змістом статей 131-132 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За частиною першою та другою статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною шостою статті 181 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З матеріалів клопотання вбачається, що у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Івано-Франківської області, громадянин України, за національністю українець, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 ; висновками експертів №СЕ-19/109-23/2459-БЛ від 23 лютого 2023 року; № СЕ-19/109-23/2482-БЛ від 24 лютого 2023 року; протоколами за результатами проведення НСРД; протоколом обшуку за місцем здійснення діяльності Управління соціального захисту населення Івано-Франківської РДА, що за адресою: Івано-Франківська область, м. Тисмениця, вул. Галицька, 32; протоколом обшуку за місцем здійснення діяльності у КНП «Богородчанська центральна лікарня», що за адресою: Івано-Франківська область, смт. Богородчани, вул. Шевченка, 35, іншими матеріалами кримінального провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та інші), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до санкції ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справах «Москаленко проти України» від 20 травня 2010 року, «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року, де Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від суду.

У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: пункти перший, другий, третій, четвертий та п`ятий вказаної статті.

Так, про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини:

Пункт 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за яке передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, останній може виїхати за межі міста Івано-Франківська та території України чи іншим чином переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також, беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні незаконного переправлення осіб через державний кордон України, останній знайомий із особами, які протиправно здійснюють переправлення осіб через державний кордон України, а також може виготовити підробленні документи, на підставі яких може перетнути державний кордон України.

Шевчук обізнаний із методами пошуку злочинців та має спеціальні знання щодо маскування та виявлення осіб, які ведуть стеження, оскільки був працівником правоохоронного органу.

ОСОБА_4 не одружений, дітей не має, мати та сестра останнього перебувають закордоном, тому підозрюваний, розуміючи факт проведення досудового розслідування відносно нього, може переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Окрім того, як зазначено у пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Becciev v. Moldova» від 04 жовтня 2005 року (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню;

Пункт 2 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 перебував на посаді помічника чергового чергової частини відділення поліції № 2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції та міг бути знайомий із значною кількістю посадових осіб державних органів та за допомогою них впливати та спотворювати документи, які на даний час органом досудового розслідування ще не віднайдені, враховуючи те, що органом досудового розслідування ще не відшукано медичну довідку (висновок) №23/770 від 16 березня 2020 року, а у разі її відшукання можна буде провести ряд судових експертиз та встановити коло усіх учасників кримінального правопорушення та притягнути їх до відповідальності.

Пункт 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України незаконно впливати на свідків, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_4 був працівником Національної поліції України, то він може бути знайомий з експертами Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України та впливати на експертів згаданої установи, оскільки експертами даної установи у кримінальному провадженні проводяться інші судові експертизи. Також ОСОБА_4 , з врахуванням попереднього свого службового становища, може протиправно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме працівників Богородчанської центральної лікарні та Управління соціального захисту населення Івано-Франківської РДА.

З урахуванням відомих ОСОБА_4 обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, не перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, він зможе вступати у поза процесуальні відносини із вищевказаними службовими особами, надавати їм поради чи схиляти їх до дачі певних показань в ході слідства. Вказане створює загрозу тиску та підбурювання таких осіб до дачі ними неправдивих показань або відмови від надання таких.

Окрім цього, у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, яким можуть бути відомі обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

При встановленні наявності ризику впливу, зокрема, на свідків, спеціаліста, слідчий суддя враховує передбачену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша-друга статті 23, стаття 224 Кримінального процесуального кодексу України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 Кримінального процесуального кодексу України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 Кримінального процесуального кодексу України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Пункт 4 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За час праці ОСОБА_4 в органах Національно поліції України з`явились міцні робочі та позаробочі зв`язки з працівниками державних та правоохоронних органів місцевого та загальнодержавного рівня, що в свою чергу могло збільшити корупційні ризики при перебуванні на займаній посаді. Вказані зв`язки можуть бути використані ОСОБА_4 для впливу на досудове розслідування кримінального провадження та його судового розгляду.

Пункт 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

ОСОБА_4 тривалий період часу уникав притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки був працівником правоохоронного органу та обізнаний із методами проведення досудового розслідування та конспіративно здійснював свою протиправну діяльність.

За таких обставин ризик перешкоджанню кримінальному провадженні, вчинення нових злочинів, продовження злочинної діяльності є очевидним та таким, що може справдитися із великим ступенем вірогідності.

Також слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує рішення Європейського суду з прав людини Клоот проти Бельгії» від 12 грудня 1991 року, згідно якого ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.

Слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, враховує те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування, 20 квітня 2023 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, а також враховує вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винним у вчиненні кримінальних правопорушень, обізнаність про обставини кримінального провадження, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків.

При цьому слідчий суддя враховує можливість зміни запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на інші м`якіші запобіжні заходи наступним чином.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, обвинуваченого, ніж інші запобіжні заходи, також до органу досудового розслідування та до суду не надходило заяв від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексуУкраїни і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на переконання слідчого судді, в даному конкретному випадку не спроможний забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Обрання запобіжного заходу у вигляді застави є неможливим з огляду на те, що слідчому судді не представлено відомостей щодо наявності у підозрюваного постійного місця роботи або джерел його доходів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому такий запобіжний захід як застава буде завідомо непомірним для нього.

У той же час обставини, що зазначені захисником підозрюваного, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного, оскільки дані обставини є такими, які характеризують підозрюваного і доводять, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є дієвим, та не виключають наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і самі по собі є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного з огляду на конкретні обставини справи.

Отож відсутні достатні підстави слідчому судді для застосування підозрюваному іншого м`якішого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

У зв`язку з цим слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту та приходить до висновку про відмову у зміні застосованого запобіжного заходу підозрюваному на домашній арешт в певний період доби з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин.

У судовому засіданні прокурором зазначено про необхідність проведення та завершення ряду слідчих дій, наведено відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 Кримінального процесуального кодексу України наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, з огляду на що слідчий суддя приходить до переконання, що під час судового розгляду доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а з метою запобігання вказаним ризикам є необхідність у продовженні строку, обраного щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, задля забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, позаяк до даного моменту такий запобіжний захід виявився дієвим та співмірним.

Слідчий суддя вважає, що застосований до підозрюваного запобіжний захід є належним та співмірним, який враховує у повній мірі потреби підозрюваного, при якому сторона обвинувачення за погодженням, своєчасно та без зволікань дозволяє підозрюваному залишати житло кожного разу за виниклої потреби, а тому такий запобіжний захід жодної зміни не потребує, а також достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та не є надмірно обтяжливим.

За таких обставин слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора слід задовольнити і продовжити строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 до 23 травня 2023 року в межах строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, слідчий суддя-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23 травня 2023 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального Кодексу України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу, слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 23 травня 2023 року.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 21 квітня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1