Провадження № 1-кп/202/970/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, дистанційно - в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, відомості про яке внесені 19.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001604, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Красний Лиман (нині - Лиман) Донецької області, який одружений, має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий у приміщенні підвалу багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі по тексту - ЗС РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

До участі у військовій агресії Російської Федерації проти України керівництвом окупаційної адміністрації РФ задіяно створені на тимчасово окуповані території Донецької області не передбачені законом збройні формування.

Установлено, що 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022 та строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022. Законом «про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №7664» від 17 серпня 2022 року строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Законом України «про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №757/2022» від 16 листопада 2022 року строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Законом України № 2915-IX від 07.02.2023 «про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні № 58/2023» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , з особистим мотивом, в умовах воєнного стану з 06.04.2023 по 19.04.2023, за допомогою власного мобільного телефону синього кольору, марки «Xiaomi», моделі «MI PLAY» (НОМЕР_5), IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , використовуючи акаунт під назвою « ОСОБА_8 » (за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_3 в соціально орієнтованій мережі «OK.ru - Одноклассники», який зареєстрований на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , у особисті переписці із користувачем « ОСОБА_9 » під псевдонімом « ОСОБА_10 » (за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_4 який належить представнику НЗФ «ДНР» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (відносно якого проводиться досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні) передавав інформацію, про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, на території м. Лиман Донецької області, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами, а саме:

- 06.04.2023 о 19 год. 28 хв. та 19.04.2023 о 14 хв. 12 хв. про розташування особового складу ЗС України у будівлі «Структурного підрозділу « ІНФОРМАЦІЯ_6 » філії « ІНФОРМАЦІЯ_7 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 »» (раніше - ПМС), за адресою: АДРЕСА_3 ;

- 06.04.2023 о 19 год. 28 хв. та 19.04.2023 о 14 год. 22 хв. про розташування військовослужбовців ЗС України у будівлі Краснолиманської лінійної санітарно-епідеміологічної станції, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 06.04.2023 о 20 год. 07 хв. та 19.04.2023 о 14 год. 15 хв. про розквартирування військовослужбовців ЗС України у житлових будинках приватного сектору (ІНФОРМАЦІЯ_11») по АДРЕСА_4

- 10.04.2023 о 16 год. 16 хв., 11.04.2023 об 11 год. 11 хв. та 19.04.2023 о 14 год. 12 хв. про розташування співробітників органів Національної поліції України та військовослужбовців ЗС України у колишній адміністративній будівлі «лінійного підрозділу Національної поліції України на залізничний дорозі», за адресою: АДРЕСА_2 , з метою допомоги незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території та збройним формуванням держави-агресора в ідентифікації на місцевості та веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав у повному обсязі надав докладні свідчення щодо обставин вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, які не протирічать обвинуваченню та не викликають у суду сумнів щодо їх добровільності і об`єктивності, кається у скоєному та пояснив, що перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , з особистим мотивом, з 06.04.2023 по 19.04.2023, за допомогою власного мобільного телефону синього кольору, марки «Xiaomi», моделі «MI PLAY» (НОМЕР_5), використовуючи акаунт під назвою « ОСОБА_8 » в особистій переписці із користувачем « ОСОБА_10 » передавав інформацію, про розташування Збройних Сил України на території м. Лиман Донецької області, а саме: 06.04.2023 о 19 год. 28 хв. та 19.04.2023 о 14 хв. 12 хв. про розташування особового складу ЗС України у будівлі «Структурного підрозділу « ІНФОРМАЦІЯ_6 » філії «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 »», за адресою: АДРЕСА_3 ; 06.04.2023 о 19 год. 28 хв. та 19.04.2023 о 14 год. 22 хв. про розташування військовослужбовців ЗС України у будівлі Краснолиманської лінійної санітарно-епідеміологічної станції, за адресою: АДРЕСА_2 ; 06.04.2023 о 20 год. 07 хв. та 19.04.2023 о 14 год. 15 хв. про розквартирування військовослужбовців ЗС України у житлових будинках приватного сектору (ІНФОРМАЦІЯ_11») по АДРЕСА_5 10.04.2023 о 16 год. 16 хв., 11.04.2023 об 11 год. 11 хв. та 19.04.2023 о 14 год. 12 хв. про розташування співробітників органів Національної поліції України та військовослужбовців ЗС України у колишній адміністративній будівлі «лінійного підрозділу Національної поліції України на залізничний дорозі», за адресою: АДРЕСА_2 , з метою допомоги незаконним збройним чи воєнізованим формуванням. Вказані дії він вчинив через незадоволення діями українських військових під час відступу з м. Лиману. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку, просив врахувати те, що він має на утриманні малолітню доньку та мати похилого віку.

Крім визнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, його вина підтверджується нижченаведеними доказами, які були судом досліджені, оголошені та перевірені на предмет їх достовірності в судовому засіданні.

Так, відповідно до протоколу огляду речей від 19.04.2023, старший слідчий в ОВС 3-го відділення (з дислокацією в м. Краматорськ) слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_12 , провів огляд мобільного телефону синього кольору, марки «Xiaomi», моделі «MI PLAY» (НОМЕР_5), IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вилученого під час особистого обшуку у затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , на якому виявлено особисту переписку із користувачем « ОСОБА_9 » під псевдонімом « ОСОБА_10 » (за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_4 який належить представнику НЗФ «ДНР» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до якої ОСОБА_5 передавав інформацію, про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, на території м. Лиман Донецької області, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 20.04.2023, старший слідчий в ОВС 3-го відділення (з дислокацією в м. Краматорськ) слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_12 , за участі ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 , в присутності понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , провів слідчий експеримент з метою встановлення обставин вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення в ході якого ОСОБА_5 розповів обставини вчинення ним кримінального правопорушення у період часу 06.04.2023 по 19.04.2023, зокрема передачі інформації, про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, на території м. Лиман Донецької області та показав на гугл карті місця дислокації військовслужбовців ЗСУ.

Відповідно до висновку експерта № 188 від 17.05.2023, наданий на дослідження мобільний телефон «Xiaomi» знаходиться у технічно справному стані. На наданому на дослідження мобільному телефоні «Xiaomi» виявлено наступне програмне забезпечення, призначене для виходу до глобальної мережі Інтернет та програмне забезпечення для передачі/отримання даних, спілкування через мережу та наявні сліди з 'єднання з мережею Інтернет: Chrome, версії 111.0.5563.58 (зобр. 2 досліджуваної частини висновку), (синхронізація з обліковим записом ІНФОРМАЦІЯ_12: « ОСОБА_15 » ІНФОРМАЦІЯ_13. Ідентифікувати наявний пароль до облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_10 » наявними у розпорядженні експерта апаратними та програмними засобами не виявилося можливим. Виявлено, що використовуючи програмне забезпечення Chrome, здійснювався вхід до соціальної мережі «Одноклассники». «ОК», версії 23.4.11 (авторизований доступ до облікового запису користувача соціальної мережі «ОСОБА_8». Ідентифікувати наявний пароль до облікового запису « ОСОБА_8 » наявними у розпорядженні експерта апаратними та програмними засобами не виявилося можливим (зобр. 9-10 досліджуваної частини висновку). У програмному забезпечені «ОК» виявлено листування з користувачем облікового запису « ОСОБА_16 », зміст повідомлень яких може мати значення для кримінального провадження. Вся інформація про програмне забезпечення, яке використовувалося для виходу в мережу Інтернет та знайдені матеріали в ході дослідження, збережені у вигляді знімків екрану у папки відповідні назвам програмного забезпечення, які скопійовано до папки каталогу «Xiaomi».

Відповідно до протоколу огляду речей від 30.05.2023, старшим слідчим в ОВС 3-го відділення (з дислокацією в м. Краматорськ) слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_17 , було оглянуто Додаток №2 до висновку експерта № 188 від 17.05.2023 - паперове пакування білого кольору, опечатане врагментом паперу із рукописним написом - оптичний диск DVD+R, що вони відповідають відомостям отриманим в ході проведення огляду від 19.04.2023 та являють собою скрін-шоти переписки в соціальній мережі «Одноклассники» користувача « ОСОБА_8 » з користувачем « ОСОБА_16 ».

Згідно протоколу огляду від 07.06.2023 старшим слідчим в ОВС 3-го відділення (з дислокацією в м. Краматорськ) слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_17 було проведено огляд Інтернет-сторінки « ОСОБА_18 » на якій виявлено посилання під назвою « ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , боевик НВФ, наводчик 1 танковой роты тактической группы «ІНФОРМАЦІЯ_14) в/ч НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ).

Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку про те, що вони є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість використання інших доказів.

Крім того, суд також вважає, що надані державним обвинуваченням докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України , та отримані без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані письмові докази, а також приймаючи до уваги пояснення самого обвинуваченого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, суд доходить висновку, що вказані докази доводять обставини, які підлягають доказуванню в порядку ст.91 КПК України, а саме: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини і мотив вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Судом в межах повноважень, визначених ч. 3 ст. 26 КПК України, були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною захисту її процесуальних прав, в тому числі права обстоювати свою правову позицію та надавати докази на її обґрунтування, а також для повного та об`єктивного з`ясування обставин на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Будь яких істотних порушень КПК України під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено.

З врахуванням наведеного, оцінивши зібрані під час досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, повністю доведена в ході судового розгляду належними та допустимими доказами.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 7 ст. 111-1 КК України як надання незаконним збройним формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним формуванням держави-агресора, допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або само організовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке слід призначити ОСОБА_5 за даним кримінальним провадженням, суд, виходить із наступного.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце мешкання, одружений, має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем мешкання, групи інвалідності не має, раніше не судимий, вину визнав, щиро розкаявся.

У якості обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 у відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 14 (чотирнадцяти) років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю пов`язаною із виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 14 (чотирнадцять) років, без конфіскації майна.

Вирішуючи питання про доцільність застосування до ОСОБА_5 додаткового покарання у виді конфіскації майна, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, суд виходить з того, що матеріалами кримінального провадження підтверджується наявність у власності ОСОБА_5 ОСОБА_20 нерухомого майна, а саме -1/2 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на яке ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2023 3 року накладено арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. В той же час суд враховує, що ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, виходячи з матеріалів кримінального провадження, мешкає у зазначені квартирі. При цьому, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про наявність у ОСОБА_5 іншого житла. За таких обставин, конфіскація вищевказаного нерухомого майна, як виду додаткового покарання відносно обвинуваченої, на думку суду, буде надмірно суворою та такою, що прямо порушує права малолітньої дитини на житло та належні умови існування.

Питання про призначення ОСОБА_5 основного покарання у вигляді позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю пов`язаною із виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування суд вирішує у відповідності із ч.1 ст.55 КК України.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та являлись передумовою для застосування до обвинуваченої положень ст.ст.69, 69-1 КК України та ст.75 КК України, судом не встановлено.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого суд вважає за необхідне запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді триманні під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Крім того, відповідно до ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 19.04.2023 по день набрання вироком законної сили.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на наведене, оскільки у застосуванні арешту майна відпала потреба, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2023, на : мобільний телефон синього кольору, марки «Xiaomi», моделі «MI PLAY» (НОМЕР_5), IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 96- 1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу..

Згідно з частиною 1 статті 96- 2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Санкція статті, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі. Речові докази, зокрема, синього кольору, марки «Xiaomi», моделі «MI PLAY» (НОМЕР_5), який належить ОСОБА_5 є засобом вчинення злочину.

За таких обставин, в частині вказаного речового доказу слід застосувати спеціальну конфіскацію.

Долю судових витрат суд вирішує на підставі ст.124 КПК України, відповідно до положень якої, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.

Керуючись ст. 7, ч. 3 ст.349, ст.368-370, ст.373, ст.374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 14 (чотирнадцять років) з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю пов`язаною із виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування строком 14 (чотирнадцять) років, без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 19.04.2023 по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді триманні під вартою відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експертів Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України у зв`язку з проведенням судової комп`ютерно-технічної експертизи № 188 у сумі 3 823 (три тисячі вісімсот двадцять три) гривень 68 копійки в дохід держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2023, на : мобільний телефон синього кольору, марки «Xiaomi», моделі «MI PLAY» (НОМЕР_5), IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

На підставі статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна та конфіскувати у власність держави речовий доказ, а саме: мобільний телефон синього кольору, марки «Xiaomi», моделі «MI PLAY» (НОМЕР_5), IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , який переданий на зберігання до камери схову речових доказів 3 відділення (з дислокацією у м. Краматорськ) СВ 2 управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ч. 15 ст. 615 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1