Справа № 699/857/20
Номер провадження 1-кс/699/123/23
УХВАЛА

щодо відводу судді

10.05.2023 м.Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в межах кримінального провадження № 0000248 заяву про відвід судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_6

від розгляду судової справи № 699/857/20, провадження № 1-кп/699/32/23 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2ст. 296 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадження судді ОСОБА_1 надійшли матеріали щодо відводу судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_6 від розгляду кримінальної судової справи № 699/857/20, провадження № 1-кп/699/32/23, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Матеріали провадження складаються зі спільної заяви обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , документів, що підтверджують повноваження захисника, журналу судового засідання від 03.03.2023 та копії запису судового засідання, виконаного за допомогою технічного засобу, а також копії ухвали Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 13.03.2023 про судове доручення по справі № 699/857/20.

Заява мотивована тим, що в ході судового засідання 13.03.2023 по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 виникли обставини, які у сторони захисту викликають сумніви в неупередженості головуючого судді ОСОБА_6 .

Автори заяви зазначають, що за змістом ухвали суду від 13.03.2023 по цій справі потерпілий ОСОБА_4 в ході допиту обвинуваченого ОСОБА_7 повідомив суду, що обвинувачений через декілька днів після вчинення протиправних діянь зустрівся з потерпілим та намагався переконати його відмовитися від підтримання обвинувачення, обіцяючи взамін відновлення пошкодженого автомобіля. У потерпілого наявний аудіозапис вказаної розмови, а тому він просив суд дослідити вказаний запис, оскільки зміст його розмови з обвинуваченим повністю нівелює позицію останнього щодо непричетності до вчинення інкримінованого правопорушення.

Судом клопотання потерпілого ОСОБА_4 задоволено та доручено начальнику СВ ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області в строк до 23.03.2023 провести виїмку у потерпілого ОСОБА_4 наявного у нього аудіозапису розмови щодо обставин ДТП 08.06.2020 за участю ОСОБА_4 та її наслідків.

Однак сторона захисту стверджує, що в ході судового засідання 13.03.2023 потерпілий ОСОБА_4 жодного клопотання не заявляв, а саме суддя взяв на себе ініціативу збирача доказів, чим порушив принцип змагальності та безсторонності суду.

Крім того, за змістом заяви про відвід, головуючий суддя ОСОБА_8 під час допиту обвинуваченого ОСОБА_9 при формуванні запитань вдався до намірів схилити обвинуваченого до визнання вини, а також у судовому засіданні, а не в нарадчій кімнаті, надав оцінку показанням свідка ОСОБА_10 .

На думку сторони захисту такі дії судді ОСОБА_6 викликають сумнів у його неупередженості та безсторонності, у зв`язку з чим на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України вони просять задовольнити подану заяву про відвід.

У судове засідання з`явилися прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 ,

Прокурор ОСОБА_3 просила у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_6 відмовити. Зазначила, що суддя протягом усього часу розгляду кримінального провадження діяв законно та сумлінно, фактично завершивши стадію судового розгляду. На думку прокурора сторона захисту подала заяву про відвід перед переходом до стадії судових дебатів з метою затягування судового процесу та намагання уникнути обвинуваченим кримінальної відповідальності. Щодо клопотання про виїмку у потерпілого аудіозапису прокурор вказала, що про наявність цього запису вона дізналася лише під час судового засідання 13.03.2023. До того моменту потерпілий про аудіозапис не повідомляв. Після повідомлення потерпілого про те, що він може надати цей запис суду головуючий суддя поставив на обговорення питання щодо виїмки цього запису, після чого саме прокурор вказала, що вона клопоче про його долучення до матеріалів провадження, оскільки цей доказ може мати суттєве значення для ухвалення законного судового рішення.

Потерпілий ОСОБА_4 також просив у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_6 відмовити. Пояснив, що під час допиту обвинуваченого у судовому засіданні 13.03.2023 саме він повідомив суду про наявність у нього аудіозапису розмови, яка відбулася між ним та обвинуваченим через кілька днів після події ДТП, яка є предметом розгляду у кримінальному провадженні. Потерпілий про наявність цього запису ні слідчому, ні прокурору не повідомляв, оскільки спочатку мав сумніви щодо правомірності діяльності слідчих. Це обґрунтував тим, що на перший допит його викликали лише через півтора місяця після подання заяви про злочин, лише після того, як за ініціативою потерпілого була проведена перевірка діяльності працівників поліції. У подальшому цей запис потерпілий не подав стороні обвинувачення як недоцільний, оскільки під час зафіксованої на записі розмови обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні правопорушення визнавав та пропонував здійснити відшкодування. Лише під час допиту обвинуваченого у судовому засіданні 13.03.2023 потерпілий дізнався, що ОСОБА_7 свою провину заперечує. Потерпілий звернув увагу, що після того як він почув відповіді обвинуваченого про його нібито непричетність до інкримінованого правопорушення, потерпілий повідомив суду що має аудіозапис, який може подати суду. На думку потерпілого головуючий суддя відреагував на його повідомлення та поставив на обговорення питання про виїмку аудіозапису. Додатково на запитання суду ОСОБА_4 повідомив, що не має юридичної освіти. Адвокат ОСОБА_11 , який надавав йому правничу допомогу та представляв його інтереси з початку досудового розслідування з першого дня воєнної агресії, тобто з 24.02.2022, перебуває в лавах ЗСУ. Іншого адвоката як свого представника потерпілий до участі у цьому кримінальному провадженні не залучав.

Захисник ОСОБА_5 подану заяву про відвід судді підтримала та просила її задовольнити. Пояснила, що як в обвинуваченого ОСОБА_7 так і особисто в неї під час засідання 13.03.2023 виникли сумніви щодо неупередженості головуючого судді ОСОБА_6 . Захисник звертала увагу, що зміст прийнятої за наслідками цього засідання ухвали не відповідає тому, що дійсно відбувалося в засіданні. Так, суддя ОСОБА_6 самостійно ініціював перед учасниками судового засідання обговорення питання щодо виїмки у потерпілого аудіозапису, однак в ухвалі суду вказано, що суд задовольнив клопотання потерпілого, хоча насправді жодного клопотання заявлено не було. Захисник заперечила твердження прокурора, що суддя розглядав клопотання сторони обвинувачення, оскільки у матеріалах справи відсутнє відповідне процесуальне рішення.

Також захисник пояснила, що суддя ОСОБА_8 при допиті обвинуваченого ОСОБА_9 при формуванні запитань вдався до намірів схилити обвинуваченого до визнання вини, завуальовано натякав на те, що вже сформував висновки про особу обвинуваченого. Про це на думку захисника свідчить фраза «інколи абсолютний спокій хорошо, а інколи може бути не на користь» (час запису 0:59:59). Також захисник повідомила, що фраза судді «я думаю у вас буде достатньо часу подумати над моїми словами» була оцінена і нею, і обвинуваченим, як попередньо сформований висновок суду щодо винесення обвинувального вироку з застосуванням реальної міри покарання (час запису 1:04:31). На думку захисту цим суддя намагався вплинути на обвинуваченого та його право визнавати чи заперечувати висунуте прокурором обвинувачення.

Окремо захисник звернула увагу, що суддя в судовому засіданні, а не в нарадчій кімнаті, надав оцінку показанням свідка ОСОБА_10 (час запису 1:01:40).

Заслухавши учасників провадження, які з`явилися в судове засідання, суд зазначає наступне.

При розгляді питання про відвід суд не вдається до аналізу суті кримінального провадження, а надає оцінку виключно підставам, які унеможливлюють розгляд суддею ОСОБА_6 кримінального провадження у судовій справі № 699/857/20, провадження №1-кп/699/32/23.

Відповідно до змісту ухвали Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 13.03.2023 по справі № 699/857/20 будучи допитаним у суді обвинувачений ОСОБА_7 заперечив свою причетність до інкримінованих йому діянь. Потерпілий ОСОБА_4 в ході допиту обвинуваченого ОСОБА_7 повідомив суду, що останній після вчинення відносно нього протиправних діянь, через декілька днів зустрівся з ним та намагався переконати його відмовитися від підтримання обвинувачення, обіцяючи взамін відновлення пошкодженого автомобіля. Потерпілий повідомив, що у нього є аудіозапис вказаної розмови, а тому він просив суд дослідити вказаний запис, оскільки зміст його розмови з обвинуваченим повністю нівелює позицію останнього щодо непричетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

У резолютивній частині ухвали вказано, що клопотання потерпілого ОСОБА_4 задоволено та доручено начальнику СВ ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області в строк до 23.03.2023 провести виїмку у потерпілого ОСОБА_4 наявного у нього аудіозапису розмови щодо обставин ДТП 08.06.2020 за участю ОСОБА_4 та її наслідків.

Постановляючи цю ухвалу суд враховував, що вказаний у потерпілого аудіозапис може мати доказове значення у кримінальному провадженні та те, що про його наявність потерпілим, як особою яка не має фаху в галузі права, таке клопотання під час досудового розслідування не заявлялося ні слідчому, ні прокурору, у зв`язку з чим слідчі дії щодо вказаного запису не могли бути проведені під час досудового розслідування, оскільки вказана обставини не була і не могла бути відома останнім.

Під час розгляду заяви про відвід при прослуховуванні аудіозапису судового засідання від 13.03.2023 судом встановлено та учасниками справи не заперечувалося, що потерпілий ОСОБА_4 під час допиту обвинуваченого ОСОБА_7 та заперечення останнім причетності до інкримінованого правопорушення заявив суду про наявність у нього аудіозапису розмови з обвинуваченим, де він визнає свою винуватість та пропонує потерпілому відшкодувати завдану шкоду (час запису 0:34:44). Потерпілий після повідомлення цієї інформації звернувся до суду та повідомив що може надати вказаний аудіозапис.

На пропозицію суду надати додаткові показання потерпілий повідомив, що хоче розказати про розмову, яка відбулася між ним та обвинуваченим, аудіозапис якої на досудовому слідстві ні прокурору, ні слідчому він не надавав та до матеріалів справи не долучав (час запису 1:04:40).

Під час розгляду заяви про відвід судом встановлено, що станом на 13.03.2023 (дата судового засідання під головуванням судді ОСОБА_6 ) потерпілий вже більше ніж рік не отримував правничу допомогу, оскільки його представник адвокат ОСОБА_11 з початку повномасштабної збройної агресії рф, тобто з 24.02.2022, перебуває у складі ЗСУ, що учасниками провадження не заперечувалося.

Потерпілий ОСОБА_4 не має фахової юридичної освіти, тривалий час не отримував правничу допомогу, отже міг бути необізнаним з процедурою заявлення клопотань під час судового провадження у кримінальній справі.

Під час розгляду заяви про відвід потерпілий повідомив, що на його думку головуючий суддя ОСОБА_6 поставив на обговорення питання про виїмку у нього аудіозапису саме після пропозиції ОСОБА_4 надати цей запис суду. Тобто потерпілий вважав, що суддя здійснює розгляд його клопотання.

Сторона захисту при оцінці цієї ситуації застосовує інший, суто формальний підхід, та наголошує, що потерпілий лише заявив про наявність запису та повідомив, що може його надати, однак клопотання про виїмку запису не заявляв.

Разом з тим, учасники, у тому числі захисник, на запитання суду пояснили, що суддя ОСОБА_6 поставив у судовому засіданні на обговорення питання щодо виїмки у потерпілого вказаного аудіозапису та заслухав з цього приводу думки всіх присутніх учасників, та лише після цього видалився до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення з цього питання.

З аудіозапису судового засідання від 13.03.2023 також вбачається, що після поставлення суддею ОСОБА_6 на обговорення питання про виїмку у потерпілого аудіо запису прокурор ОСОБА_3 повідомила, що цей запис потерпілий на стадії досудового розслідування не надавав, а про його наявність прокурор вперше почула від потерпілого під час засідання (13.03.2023). Після цього прокурор вказала, що «клопоче» про виїмку цього запису та приєднання його до матеріалів справи з метою повного з`ясування обставин справи.

Отже з точки зору формального підходу, за яким сторона захисту здійснює тлумачення дій головуючого судді ОСОБА_6 , слід дійти висновку, що клопотання про здійснення виїмки наявного у потерпілого аудіозапису розмови з обвинуваченим заявила саме сторона обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_3 .

Таким чином, і потерпілий ОСОБА_4 , і прокурор ОСОБА_3 , вважають, що саме вони стали ініціатором вирішення судом питання про здійснення виїмки наявного у потерпілого аудіозапису.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України передбачені загальні засади кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права і змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частина 6 цієї статті передбачає, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.

За приписами ч. 1 ст. 321 КПК України головуючий у судовому засіданні, зокрема, керує ходом судового засідання, забезпечує здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Оскільки потерпілий ОСОБА_4 заявив суду про наявність у нього аудіозапису, який містить інформацію, що має суттєве значення для об`єктивного розгляді цього кримінального провадження, а також повідомив, що про наявність цього запису він раніше не інформував сторону обвинувачення, то після заяви потерпілого про те, що він може надати цей запис суду, головуючий суддя ОСОБА_6 зобов`язаний був на підставі ч. 6 ст. 22, ч. 1 ст. 321 КПК України створити умови реалізації потерпілим його права, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 56 КПК України, а саме був зобов`язаний винести на обговорення учасників питання щодо здійснення виїмки у потерпілого цього аудіозапису.

Дії судді в інший спосіб свідчили б про формальний підхід до розгляду справи та нівелювання завданнями кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Під час розгляду заяви про відвід учасники, у тому числі захисник, підтвердили, що в судовому засіданні 13.03.2023 суддя ОСОБА_6 заслухав думки всіх присутніх у судовій залі учасників щодо здійснення виїмки, після чого видалився до нарадчої кімнати.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що суддя ОСОБА_6 не допустив порушень вимог КПК України в частині розгляду питання щодо здійснення виїмки у потерпілого аудіозапису.

Що стосується тверджень сторони захисту про те, що при формуванні запитань обвинуваченому ОСОБА_7 суддя ОСОБА_6 вдався до намірів схилити обвинуваченого до визнання вини, завуальованих натяків щодо наперед сформованих висновків суду про особу обвинуваченого (фраза «інколи абсолютний спокій хорошо, а інколи може бути не на користь»), підстави для притягнення останнього до відповідальності та винесення обвинувального вироку з застосуванням реальної міри покарання (фраза «я думаю у вас буде достатньо часу подумати над моїми словами»), вплинути на обвинуваченого та його право визнавати чи заперечувати висунуте прокурором обвинувачення, то суд вважає такі доводи неспроможними, як і доводи, що суддя ОСОБА_6 завчасно, тобто до видалення до нарадчої кімнати, вдався до оцінки показань свідка ОСОБА_10 . При цьому суд погоджується з позицією потерпілого ОСОБА_4 , який вказав, що ці фрази вирвані з контексту.

Так, статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінка доказів має місце протягом усього процесу доказування. Оцінка доказів, як елемент процесу доказування, є розумовою, логічною діяльністю, яка має на меті визначення допустимості, належності, достовірності, достатності кожного доказу для встановлення обставин, що входять до предмета доказування.

Особливе значення оцінка доказів має в стадії судового розгляду. У ході судового розгляду процес доказування здійснюється в основному в формі перевірки та оцінки поданих доказів. При цьому суддя має здійснювати свою діяльність так, щоб наявні у наданих доказах суперечності були досліджені в повній мірі.

Як показання обвинуваченого так і показання свідка є рівнозначними процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України).

З дослідженого запису судового засідання від 13.03.2023 вбачається, що під час допиту обвинувачений ОСОБА_7 заперечив свою причетність до інкримінованого правопорушення. Таким чином його покази суперечили версії сторони обвинувачення, яка зокрема ґрунтується на показаннях свідка ОСОБА_10 огляду на це суддя зобов`язаний був ретельно перевірити всі доводи сторони захисту.

Так, суддя ОСОБА_6 звернув увагу обвинуваченого на показання раніше допитаної свідка ОСОБА_10 , яка надала викривальні показання щодо обвинуваченого. Суддя поставив обвинуваченому запитання з метою з`ясувати, чому обвинувачений під час допиту цього свідка не намагався жодним чином поставити під сумнів показання свідка, у тому числі шляхом формулювання своїх власних запитань свідку. На що обвинувачений зазначив, що він є спокійною, не агресивною людиною. Лише в контексті цієї фрази обвинуваченого суддя ОСОБА_6 висловився, що «інколи абсолютний спокій хорошо, а інколи може бути не на користь», що в даному випадку мало філософський, а не оціночний зміст.

Такий саме філософський зміст мала фраза судді «я думаю у вас буде достатньо часу подумати над моїми словами», оскільки вона жодним чином не вказувала на період чи час, протягом якого обвинувачений міг подумати (до наступного засідання, протягом дня, тижня, року чи життя тощо), та жодним чином не стосувалася якоїсь конкретної події чи факту, у тому числі постановлення судового вироку чи призначення ймовірного покарання.

Надаючи оцінку діям судді ОСОБА_6 в цій частині слід звернути увагу на позиції Верховного Суду, викладені зокрема в постановах від 04.07.2018 у справі №688/788/15-к, від 08.10.2019 у справі №195/1563/16-к, від 21.01.2020 у справі №754/17019/17, від 16.09.2020 у справі №760/23459/17, від 03.02.2021 у справі №761/7897/18 та ін.

Так, у наведених постановах Верховний Суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.

Таким чином, суди повинні ретельно перевіряти доводи сторони захисту, які обґрунтовано ставлять під сумнів версію сторони обвинувачення. У випадку, якщо суд після такої перевірки відхиляє доводи сторони захисту, він має навести переконливі мотиви такого висновку, які не залишають розумного сумніву у винуватості обвинуваченого.

Вищенаведене в повній мірі свідчить про те, що суддя ОСОБА_6 під час проведення судового засідання 13.03.2023 та складення судового рішення за його наслідками діяв в межах наданих йому повноважень та відповідно до визначеного кримінальним процесуальним законом порядку.

За приписами ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з положеннями ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Сторона захисту як на правову підставу для відводу посилається на пункт 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

У заяві про відвід не наведено жодних фактів, які б доводили, що суддя ОСОБА_6 особисто зацікавлений у ході справи, не зазначено будь-яких його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Не встановлено таких обставин і судом при розгляді заяви.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у рішенні від 24.05.1989 у «Справі Гаусшильдта» зазначає, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Крім того, згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 № 1, необхідно враховувати, що інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи це одна з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Ураховуючи прояви необґрунтованого, проте стійкого негативного ставлення з боку обвинуваченого та його захисника по відношенню до головуючого у кримінальному провадженні судді ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що у стороннього спостерігача може скластися стійка думка щодо упередженості та необ`єктивності судді ОСОБА_6 при розгляді кримінальної справи № 699/857/20.

За таких обставин заява про відвід судді підлягає задоволенню.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75, ст. 81 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду судової справи № 699/857/20, провадження № 1-кп/699/32/23, кримінальне провадження № 0000248, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 296 КК України задовольнити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 11.05.2023.

СуддяОСОБА_1