Справа №705/7479/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000094 щодо підозрюваного від 02.07.2019,

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2023 року за вх. № 11779 ОСОБА_2 подав до Уманського міськрайонного суду Черкаської області скаргу на постанову про закриття кримінального провадження № 0000094, щодо підозрюваного від 02.07.2019р. прокурором ОСОБА_3 , в якій просив: витребувати матеріали кримінального провадження № 0000094 від 19.02.2016; визнати дії прокурора ОСОБА_3 неправомірними; постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного - скасувати.

Разом зі скаргою ОСОБА_2 подано до суду заяву про поновлення строку, в якій він просив: «Поновити строк на оскарження постанови прокурора ОСОБА_3 від 02.07.2019р. кримінальне провадження № 0000094 так як пропуск строку вважати з поважних причин. Ухвалою від 02.05.2023р. Черкаського апеляційного суду по справі № 705/7479/16-к зазначено, що я мушу подати заяву про поновлення строку, оскільки я, при подачі скарги на постанову даної заяви не подавав».

У заяві про поновлення строку ОСОБА_2 зазначив, що «… постанова про закриття кримінального провадження винесена прокурором окружної прокуратури ОСОБА_3 02.07.2019 року та станом на 05.04.2023 р. не була оскаржена у зв`язку з тим, що прокурор ОСОБА_3 пояснив що даною постановою він скасував своє рішення про оголошення підозри ОСОБА_4 так як на підготовчому засіданні в Уманському міськрайсуді стало відомо, що ОСОБА_4 являється депутатом сільської ради і він не вповноважений оголошувати підозру так як депутату місцевої ради письмове повідомлення відповідно до ст. 481 КПК України здійснюється прокурором області. 30.03.2023 року я будучи на особистому прийомі начальника Уманського районного управління поліції де заступником начальника слідства ОСОБА_5 дала зрозуміти, що по ОСОБА_4 давно прийняте рішення, а мене просто водять за ніс і тому 03.04.2023 я зустрівся з слідчим ОСОБА_6 та при детальному ознайомленні з матеріалами справи виявив постанову від 02.07.2019 року стосовно якої прокурор ОСОБА_3 пояснював, що нібито дана постанова стосується скасування його рішення про підозру, після того як йому стало відомо статус депутата в ОСОБА_4 21.04.2023 р. при зустрічі з ним в приміщенні Уманського міськрайсуду, він також стверджував, що нібито ним було скасоване його ж раніше прийняте рішення. Якщо проаналізувати дану постанову то його пояснення не відповідають діяльності так як даною постановою в супереч ст. 481 КПК України скасовано проект підозри депутату ОСОБА_4 , за реабілітуючих обставин вказавши, що в діях ОСОБА_4 депутата сільської ради відсутній склад злочину. Без будь якої мотивації, дана постанова не відповідає ст. 110 КПК України а прокурор ОСОБА_3 перевищив свої службові повноваження, що підпадає під ознаки кримінального злочину передбаченого ст. 365 ККУ».

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.05.2023 скарга визначена для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Слідчий суддя, вивчивши подану скаргу, дійшов такого висновку.

Частина 1 статті 303 КПК України визначає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частина 1 статті 304 КПК України визначає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Необхідно звернути увагу, що у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому особа, яка бажає подати скаргу, має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Тобто, окрім принципу правової визначеності, важливим також є і принцип добросовісності, як загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, прокурора, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Розглядаючи питання поважності пропуску строків звернення зі скаргою, слідчий суддя виходить з того, що поновлення пропущеного строку в даному випадку буде не лише порушенням принципу правової визначеності, а й принципу добросовісності, з огляду на таке.

Скаржник зазначає, що оскаржену постанову про від 02.07.2019 він виявив 03.04.2023 при детальному ознайомленні з матеріалами кримінального провадження № 0000094. При цьому змушений за вказівкою, яка міститься в ухвалі Черкаського апеляційного суду від 02.05.2023, подати суду заяву про поновлення строку на оскарження постанови.

Таким чином, скаржник посилається на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 02.05.2023, якою залишено без змін ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 від 21.04.2023, прийняту за результатом розгляду аналогічної скарги ОСОБА_2 . В ухвалі апеляційний суд вважав, що слідчий суддя, з урахуванням вимог кримінального процесуального закону, прийняв правильне рішення та обґрунтовано повернув ОСОБА_2 скаргу, подану в порядку ст. 303 КПК України. Разом з тим, апеляційний суд звернув увагу, що в даному випадку відсутні жодні порушення процесуальних та конституційних прав ОСОБА_2 , оскільки після повернення йому скарги він має право повторно звернутись з цією ж скаргою до слідчого судді, одночасно заявивши клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження.

Аналізуючи викладене вище та враховуючи заяву ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження постанови від 02.07.2019, слідчий суддя дійшов висновку, що скаржнику було відомо про наявність оскаржуваної постанови.

Із системного аналізу норм КПК слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне звернення особи до суду у встановлений КПК строк.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13.07.2017 по справі № 5-117кс(15)17.

Підстави пропуску строку на оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання скарги, проте такого слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин, враховуючи тривалість пропуску строку, можливість настання негативних наслідків його відновлення для інших осіб, слід виходити також з того, що у цій справі відсутні достатні правові підстави для поновлення строків для оскарження рішення прокурора і відсутнє обґрунтоване виправдання втручання у принцип юридичної визначеності, а натомість таке поновлення свідчитиме про його порушення.

Оскільки скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 304 КПК України, і слідчий суддя за заявою особи не знайшов підстав для його поновлення в порядку ст. 117 КПК України, то необхідно на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України повернути скаргу скаржнику.

Керуючись ст. ст. 117, 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження постанови прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000094 від 02 липня 2019 року залишити без задоволення.

Скаргу ОСОБА_2 на постанову прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000094 щодо підозрюваного від 02.07.2019 із усіма доданими до неї матеріалами повернути скаржнику ОСОБА_2 .

Скаргу з усіма доданими до неї матеріалами повернути ОСОБА_2 після закінчення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Копію скарги залишити в суді.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її складання. Оскільки ухвала слідчого судді була постановлена без виклику особи, яка має право на її оскарження, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1