Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2262/22
У Х В А Л А

02.06.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , за участі прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів кримінального провадження №0000013 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263, ч.3 ст.189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Виноградівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.263, ч.3 ст.189 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт із використанням електронного засобу контролю.

Заявлене прокурором клопотання мотивовано наступним.

У невстановлений слідством точно день та час, орієнтовно у грудні 2021 року, у зв`язку із повідомленням неповнолітнього ОСОБА_7 про виникнення конфлікту між ним та ОСОБА_6 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вимагання грошових коштів від ОСОБА_8 .

Під виглядом урегулювання неприязних відносин, переслідуючи мету незаконного збагачення, керуючись корисливими мотивами, спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, будучи у попередній злочинній змові з особою матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, шляхом відвідування адреси мешкання потерпілого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , та здійсненням непоодиноких телефонних дзвінків, із погрозою застосування фізичного насильства щодо потерпілого ОСОБА_6 , яке ним сприймалось як реальним та дійсним, незаконно вимагали від останнього грошові кошти у сумі 500 доларів США.

На підтвердження незаконної вимоги щодо передачі коштів у сумі 500 доларів США і сприйняття потерпілим їх погроз як реальних та дійсних, спричинили останньому тілесні ушкодження.

Так, 17.01.2022 біля 23 години 00 хвилин у с. Теково, по вул. Дружби, 1 «Б», Берегівського району, Закарпатської області, знаходячись на території автозаправної станції «Маркет», ОСОБА_9 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, будучи у попередній злочинній змові, зустрілись з потерпілим ОСОБА_8 , де із застосуванням до нього психологічного насильства, що виражалося у висловлюванні погроз заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій, реалізуючи свій спільний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, в грубій формі почали вимагати у потерпілого грошові кошти розміром 500 доларів СІНА, що за офіційним курсом НБУ станом на ! 7.01.2022 становить 13975, 7 грн (27,9514 гри * 500).

Для підтвердження своїх незаконних вимог ОСОБА_9 застосував до ОСОБА_8 фізичне насильство, що виразилося в умисному нанесенні долонею руки трьох ударів по обличчю потерпілого, у результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани слизової оболонки нижньої губи справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи за № 19/В від 07.02.2022 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату працездатності. В цей час особа матеріали щодо якої виділено в окреме провадження спостерігала за подіями, чим подавив волю потерпілого до опору, породив в його свідомості впевненість в реальному доведенні озвучених погроз до кінця.

Після цього, 18.01.2022, біля 20 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , будучи у попередній злочинній змові з особою матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та координуючи з нею свої дії за допомогою мобільного зв`язку, з метою доведення свого єдиного злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння коштами потерпілого до кінця, зустрівся з потерпілим ОСОБА_6 за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де погрожуючи потерпілому застосуванням фізичного насильства, незаконно отримали від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 2 200 гривень.

В подальшому, 22.01.2022 біля 19 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , будучи у попередній злочинній змові з особою матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та координуючи з нею свої дії за допомогою мобільного зв`язку, з метою доведення свого єдиного злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння коштами потерпілого у сумі визначеній у вимозі, через третю особу, незаконно отримали від потерпілого ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 6 000 гривень.

Після цього, ОСОБА_4 , будучи у попередній злочинній змові з особою матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та координуючи з нею свої дії за допомогою мобільного зв`язку, з метою доведення свого єдиного злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння коштами потерпілого до кінця, 23.01.2022, біля 20 години 03 хвилин організували зустріч з потерпілим ОСОБА_6 по вул. Борканюка 39-13 у м. Виноградів, де у приміщенні нічного розважального закладу «Сейф», ОСОБА_4 згідно відведеної йому ролі, зустрівся з потерпілим ОСОБА_6 , та застосовуючи психологічне насильство щодо останнього, яке виразилось у погрозах застосування щодо нього фізичного насильства, незаконно продовжив вимагати у потерпілого грошові кошти у сумі 8 000 гривень за не існуючий борг, при цьому визначивши потерпілому про надання вказаних коштів до кінця цього ж дня.

Цього ж вечора, а саме 23.01.2022 біля о 22 години 14 хвилин ОСОБА_4 , будучи у попередній злочинній змові з особою матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та координуючи з нею свої дії за допомогою мобільного зв`язку, з метою доведення свого єдиного злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння коштами потерпілого до кінця, організували зустріч з потерпілим ОСОБА_6 у м. Виноградів, по вул. Вакарова 13 , у приміщенні готелю « JJ Hotel », де ОСОБА_4 на виконання відведеної йому ролі, зустрівся з потерпілим ОСОБА_6 , де застосовуючи психологічне насильство щодо потерпілого, яке виразилось у погрозах застосування щодо нього фізичного насильства, незаконно отримав від потерпілого ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 5 400 гривень, після чого о 22 годин 29 хвилин 23.01.2022 ОСОБА_4 був затриманий співробітниками УСБУ в Закарпатській області, безпосередньо на місці вчинення кримінального правопорушення.

У результаті своїх злочинних дій ОСОБА_4 та особа матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, незаконно заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 13 600 гривень.

Крім цього, 23.01.2022 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, у м.Виноградів, по вул. Центральній, ОСОБА_4 , на поверхні землі знайшов металевий кастет, після чого, впевнившись, що знайдений ним предмет за конструктивними ознаками є контактною холодною зброєю ударно- дробильної дії, маючи умисел на носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, всупереч вимог ст. 68 Конституції України, п.1 «Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою BP України «про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII, п. п. 9,11,15 Положення про дозвільну систему затвердженого Постановою КМУ від 12 жовтня 1992 р. № 576 з наступними змінами, п.11.7 Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 21.08.1998 № 662, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом привласнення знайденого, при цьому нехтуючи вищезгаданими нормативно правовими актами, підібрав вказаний кастет, поклав його до своєї сумки та незаконно ним користувався до 22.29 годин 23.01.2022 року, а саме до моменту затримання у порядку ст.208 КПК України співробітниками УСБУ в Закарпатській області, безпосередньо на місці вчинення кримінального правопорушення.

Виявлений та вилучений у ОСОБА_4 кастет згідно висновку експерта за № СЕ - 19/107-22/852-ХЗ від 27.01.2022 відноситься до категорії холодної зброї, є холодною зброєю ударно-дробильної дії - кастетом, виготовлений саморобним способом з використанням промислового устаткування.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.189 КК України, а саме вимагання, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи та ч. 2 ст. 263 КК України, носіння кастетів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування га/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з метою забезпечення подальшого виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких, санкція за вчинення якого, згідно ч.3 ст. 189 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі, таким чином, існують ризики того, що ОСОБА_4 , не маючи міцних соціальних зв`язків, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує, не буде виконувати покладені на нього обов`язки, може переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також ОСОБА_4 , враховуючи спосіб вчинення інкримінованого йому злочину - погрозу застосування насильства, та застосування фізичного насильства щодо потерпілого, може впливати на потерпілого ОСОБА_6 , з метою зміни показань на його користь. Це створює загрозу тиску на останнього.

Крім того, ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується. Будучи на волі, ОСОБА_4 й надалі матиме можливість вчиняти насильницькі дії та висловлювати погрози застосування насильства відносно ОСОБА_6 та членів його родини, який після вчинення ОСОБА_4 злочину щодо нього отримав тілесні ушкодження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під варіюю завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім того, є ризик, що обвинувачений ОСОБА_4 може й надалі продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, так як вказане правопорушення ОСОБА_4 вчинив під час розгляду Виноградівським районним судом обвинувального акту за обвинуваченням у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України де йому було обрано міру запобіжного заходу, яку останній вчиняючи новий злочин порушив.

Ужгородським міськрайонним судом 23.01.2023 розглянуто обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Враховуючи зазначене, є підстави вважати, що особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання вказаним ризикам порівняно із триманням під вартою, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.4 ст.183 КГІК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненому з застосуванням насильства або погрозою його застосування, а також щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Отже, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.189, ч.2 ст.263 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КГІК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Під час судового розгляду щодо підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави строк дії якого закінчується 02.06.2023.

У зв`язку з цим просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого без визначення розміру застави, строком на 2 місяці.

Захисник заявив усне клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.

Доводи заявленого клопотання зводяться до того, що обвинувачений одружений, дружина його відвідує. Має постійне місце проживання в АДРЕСА_4 . А відтак має тісні соціальні зв`язки.

Крім того обвинувачений засуджений до умовного терміну покарання і на нього покладені відповідні обов`язки, а тому він у жодному разі не буде порушувати вимоги закону.

Вважає, що цілодобовий арешт за місцем проживання з використанням електронного засобу контролю забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

У судовому засіданні сторони заявлені клопотання підтримали.

Обвинувачений підтримав доводи захисника.

Потерпілий підтримав прокурора, щодо клопотання захисту заперечив. Зазначив, що він заперечує щодо звільнення ОСОБА_11 із під варти, скільки побоюється за своє життя.

Захисник щодо продовження запобіжного заходу заперечив. Крім наведених доводів щодо зміни запобіжного заходу додатково зазначив, що щодо ризику й надалі продовжувати вчинення злочинів, то обвинувачений засуджений до позбавлення волі з наданням іспитового строку, а відтак обвинувачений не буде вчиняти інших злочинів.

Щодо ризику погрози свідкам, знищити докази, то такі є безпідставними, оскільки свідки допитані, докази досліджені і знаходяться в суді.

Суспільного інтересу вказана справа не має, оскільки обвинувачений обвинувачується у вимаганні 500 доларів та носінні кастету, відносини були між ОСОБА_11 та потерпілим.

Обвинувачений більше року перебуває під вартою.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що з часу обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою обставини у кримінальному провадженні не змінилися, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.

Зокрема, з врахуванням характеру та тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, існують ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наведене унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, так-як такий не може запобігти зазначеним ризикам, є необхідність у продовженні його застосування.

Наявність ризиків, які у своїй сукупності не дають суду підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід зможе у достатній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Так, судом приймається до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких, санкція ч.3 ст. 189 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, таким чином, існують ризики того, що ОСОБА_4 , не маючи міцних соціальних зв`язків, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує, не буде виконувати покладені на нього обов`язки, може переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи захисту про наявність міцних соціальних зв`язків, зокрема те, що він одружений не доведено.

Крім того, наразі судовий розгляд кримінального провадження не завершений.

Крім того слід зауважити, що на протязі двох місяців за період з 02.04.2023 року вказана справа призначалася до розгляду 7 разів, зокрема на 12.04, 25.04, 05.05, 15.05, 16.05, 22.05, 31.05, однак завершити розгляд справи не виявилося можливим через об`єктивні обставини, які не залежали від суду і суд вплинути на такі можливості не мав. Розгляд справи відкладено на 09.06. за клопотанням сторони захисту.

Щодо ходу розгляду справи, то 12.04.2023 року досліджено матеріали справи, відтворено відеоматеріали слідчих дій і за клопотанням захисту з метою підготовки для дачі показань розгляд було відкладено на 25 квітня. З цього часу тільки одне засідання 15 травня було відкладено через відсутність потерпілого, однак відразу на наступний день. Інші судові засідання були відкладено за клопотаннями захисту з метою ознайомлення захисника з матеріалами справи та для вирішення заявлених відводів.

Відтак з об`єктивних підстав розглянути вказану справу не виявилося можливим.

При вирішенні вказаного клопотання враховується також практика Європейського суду з прав людини.

Зокрема, судом враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, п. 51 у справі «Летелье проти Франції» (рішення від 26. 06. 1991) зазначено, що «суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна рахувати виправданим, тільки, якщо маються підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно знаходиться під загрозою».

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, суд звертає увагу на те, що такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, апріорі, останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, останній може бути виправданий судом, у тому числі, з урахуванням положень Конституції України.

Суд погоджується з доводами сторони захисту, що на даній стадії розгляду справи ризик тиску на свідків та знищення доказів відсутній, в силу того, що свідки допитані, а докази досліджені.

Разом з тим, доводи клопотання прокурора про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_11 , усвідомивши невідворотність покарання, з врахуванням санкції статті, може ухилитися від суду або вчинити нові злочини заслуговують на увагу.

Доводи захисту про те, що обвинувачений наразі має умовний термін і такий порушувати не буде, суд оцінює критично, оскільки обвинувачений порушував умови запобіжних заходів у минулому.

Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке йому загрожує згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого до двох місяців.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

За вказаних обставин клопотання прокурора про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Вказані доводи виключають можливість застосування до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, а відтак заявлене захистом клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника щодо зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу відмовити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів починаючи з 02.06.2023 року по 31.07.2023 року (включно).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1