Справа № 754/8156/23
У Х В А Л А

Іменем України

22 червня 2023 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Деснянської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР,

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2023 року до Деснянського районного суду м. Києва шляхом поштового відправлення надійшла скарга ОСОБА_3 від 17.06.2023 року на бездіяльність уповноважених особи Деснянської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за її заявою від 15.06.2023 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначила, що 15.06.2023 року вона подала до керівника Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 особисто заяву про порушення карної справи. На момент подачі скарги до суду, відомості про те, чи були внесені відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 відсутні. Тому ОСОБА_3 просить слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу, а саме прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , внести відомості до ЄРДР за її заявою № 7324 від 15.06.2023 року по ст.364 КК України та видати витяг з ЄРДР.

У судовому засіданні особа, яка подала скаргу її підтримала та просила задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, долучив до матеріалів скарги копію відповіді на ім`я ОСОБА_3 від 16.06.2023 року за № 59-5700ВИХ-23, відповідно до якої ОСОБА_3 відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР за її заявою, у зв`язку з відсутністю в її заяві від 15.06.2023 року даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, пославшись на позицію Верховного Суду у рішенні № 556/450/18 від 30.09.2021 року.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як встановлено у судовому засіданні, 15.06.2023 року ОСОБА_3 подала до Деснянської окружної прокуратури м. Києва заяву про кримінальне правопорушення.

Однак у порушення вимог ст. 214 КПК України службовими особами Деснянської окружної прокуратури м. Києва на протязі 24 годин з моменту отримання заяви не були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Частиною п`ятою вказаної статті, серед іншого, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як вбачається із долученої до скарги відповіді Деснянської окружної прокуратури від 16.06.2023 року підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено завдання кримінального провадження, одним із яких є застосування належної правової процедури до кожного учасника кримінального провадження.

У разі оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя перевіряє чи дотримувався прокурор, слідчий процедури, визначеної ч. 1 ст.214 КПК України щодо 24- годинного терміну внесення відомостей до ЄРДР.

Дана позиція узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18.

Крім того, відповідно до постанови ККС ВС у справі № 556/450/18 (провадження № 51-4229км20), відповідно до якої підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Таким чином, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 від 15.06.2023 року вбачається, що у заяві про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 просить уповноважених осіб Деснянської окружної прокуратури у м. Києві внести до ЄРДР відомості відносно ОСОБА_6 , який з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 маючи підтримку зі сторони ОСОБА_9 вчинили груповий злочин проти неї і ОСОБА_10 .

Однак у скарзі ОСОБА_3 вказує, що у 2021 році в тому числі під час війни, вона встановила через суди усю повноту схеми викрадення нерухомості як у Києві так і у неї у Херсоні ще у 2007-2012 роках та викрадення бізнесу у її сина ОСОБА_11 . Тобто зміст поданої ОСОБА_3 заяви до Деснянської окружної прокуратури м. Києва, суперечить поданій до суду скарзі.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя при розгляді скарги не перевіряє та не досліджує докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 , щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 309, 372 КПК України слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи Деснянської окружної прокуратури у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1