Провадження № 1-кс/686/5420/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просить зобов`язати слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому внести відомості до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 10.05.2023.

Узагальнені доводи скарги.

У скарзі ОСОБА_3 зазначає, що звертався до ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому про ймовірне вчинення кримінального правопорушення збоку посадових осіб щодо незаконної на його думку мобілізації ОСОБА_4 , відносно якого розслідуються кримінальні провадження 000186, №0000232

Однак відомості за його заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесені.

З огляду на це, на думку особи, яка подала скаргу, слідчим допущено бездіяльність та не виконані вимоги ст.214 КПК України.

Процесуальні дії суду для підготовки до розгляду скарги.

Задля забезпечення повноти та об`єктивності розгляду скарги слідчим суддею з ТУ ДБР у м.Хмельницькому витребувані матеріали перевірки за заявою ОСОБА_3 .

Позиції учасників провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, просив задовольнити.

Зазначив, що за його заявою про вчинення кримінального правопорушення здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000186 відносно ОСОБА_4 , який вчинив відносно нього шахрайські дії та заволодів його грошовими коштами.

Уповноважена особа ТУ ДБР у м.Хмельницькому в судове засідання не з`явилася, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду скарги.

Разом із тим, від органу досудового розслідування надійшли копії матеріалів перевірки №1119зкп/14-01-01-2561/2023 від 11.05.2023 за зверненням ОСОБА_3 .

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується та з огляду на волевиявлення особи, яка подала скаргу, без її участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов такого висновку.

Право та судова практика

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР. Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_5 від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що "встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту".

Указане відповідає і правовому висновку Верховного Суду у справі 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18, провадження № 51-4229км20, де суд зазначає, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість ініціювання кримінального провадження шляхом внесення відомостей до ЄРДР без належних на те підстав.

Оцінка встановлених обставин та відповіді на доводи скарги.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 10.05.2023 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у якій ствердив про те, що йому із порталу «Судова влада України» стало відомо про те, що ОСОБА_4 , відносно якого розслідується кримінальне провадження № 000186 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст..190 КК України та Старокостянтинівським районним судом здійснюється розгляд справи про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3ст.190 КК України, мобілізований до Збройних Сил України та призначений на посаду водія-хіміка радіаційного, хімічного, біологічного захисту стрілецького батальйону.

Зважаючи на те, що відносно ОСОБА_4 здійснюються кримінальні провадження, ОСОБА_3 вважає, що така особа не могла бути призвана на військову службу, є небезпечною та становить загрозу для суспільства.

А тому ОСОБА_3 вважає, що ОСОБА_6 мобілізували до ЗСУ без перевірки, незаконно і внаслідок цього посадові особи ЗСУ , які приймали таке рішення вчинили кримінальне правопорушення.

Листом керівника першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому ОСОБА_7 від 08.06.2023 1119зкп/14-01-01-2561/2023 ОСОБА_3 надана відповідь в якій зазначено, що у його зверненні відсутні ознаки кримінального правопорушення, а тому підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Досліджені матеріали свідчать про відсутність підстав стверджувати про ознаки кримінального правопорушення, про які зазначає у скарзі ОСОБА_3 .

Слідчим суддею не встановлено обставини, що свідчать про вчинення посадовим особами ЗСУ кримінального правопорушення.

Жодних обґрунтованих посилань на підтвердження вказаних обставин скарга та долучені до неї матеріали не містять.

Аргументи ОСОБА_3 у скарзі про наявність у діях військових службових осіб ознак кримінального правопорушення , з огляду на розгляд судом відносно ОСОБА_4 кримінального провадження та здійснення досудового розслідування відносно останнього у кримінальному провадженні №000186 за заявою ОСОБА_3 самі по собі не свідчать про вчинення злочину військовими посадовими особами, які прийняли рішення про його мобілізацію до ЗСУ.

Твердження скаржника про те, що ОСОБА_4 пішов захищати державу у війні проти росії з метою ухилення від кримінальної відповідальності не створює ознак незаконності його призову на військову службу.

Дійсні мотиви служби ОСОБА_4 у ЗСУ для перемоги у війні проти росії не можуть ставитися у вину посадовим особам.

Доводи ОСОБА_3 про порушення ОСОБА_4 умов запобіжного заходу та у зв`язку із цим незаконністю його перебування у ЗСУ спростовуються самою ж завою про вчинення кримінального правопорушення, у якій зазначено, що кримінальне провадження відносно нього зупинене до звільнення з військової служби.

Питання застосування чи зміни запобіжного заходу до обвинувачення та оцінка його дотримання відносяться до компетенції сторони обвинувачення та суду, який розглядає кримінальне провадження.

Крім цього, відповідно до ст.335 КПК України у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до звільнення з військової служби.

Незгода ОСОБА_3 з мобілізацією ОСОБА_4 до ЗСУ не створює кримінально караної поведінки та підстав у зв`язку із цим для внесення до ЄРДР відносно осіб,які про це приймали рішення.

Слідчий суддя зазначає, що право особи на ініціювання кримінального провадження за наявності на те підстав може бути реалізоване особою шляхом подання відповідної заяви про вчинення кримінального правопорушення до органу, уповноваженого на внесення відомостей до ЄРДР.

У порядку судового контролю за поданою у порядку ст..303 КПК України скаргою слідчим суддею можуть бути перевірені достатність даних, які вказують на ознаки кримінального правопорушення та підстави, за яких відомості уповноваженою особою до ЄРДР не внесені.

Регламентований КПК України порядок захисту права особи на ініціювання кримінального провадження за відсутності належних на те підстав та відсутності ознак, доказів вчинення кримінального правопорушення не може використовуватися для кримінального переслідування осіб, які у межах повноважень мали право приймати рішення про мобілізацію особи.

Ініціювання кримінального переслідування щодо особи за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що подана ОСОБА_3 , заява про вчинення кримінального правопорушення не містить відомостей про кримінальне правопорушення та про особу, яка його могла вчинити.

Відтак, за результатом розгляду заяви ОСОБА_3 уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому,дійшла по суті до правильного висновку про відсутність підстав для внесення за викладеними у ній твердженнями, відомостей до ЄРДР.

А тому підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя