УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000042 від 06.01.2023

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання слідчого 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчими 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000042 від 06.01.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

За обставин викладених у клопотанні, 15.05.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 15.05.2023 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, тобто у нез`явлені вчасно на військову службу без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

Слідчий вказує про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може:

-переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, на думку слідчого до ОСОБА_4 необхідно застосувати найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив задовольнити, з огляду на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Захисник заперечував щодо задоволення зазначеного клопотання, з огляду на те, що тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, зазначив, що ризики є недоведеними, ОСОБА_4 не має на меті переховуватись, оскільки не змінював засоби зв`язку, та проживав за місцем реєстрації разом зі своєю мамою, вказав, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є необґрунтованою, зазначив, що підозрюваний отримав контузію та пройшовши військово лікарську комісію отримав довідку щодо непридатності для проходження військової служби, яку надав командиру військової частини, просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а також долучив письмові заперечення на клопотання про обрання запобіжного заходу.

Підозрюваний підтримав позицію захисника та просив відмовити в задоволенні клопотання.

Слідча суддя, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши наявні у розпорядженні матеріали, документи, що долучено в судовому засіданні вважає за доцільне вказати на таке.

В судовому засіданні судом встановлено, що слідчими 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000042 від 06.01.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України..

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Слідча суддя досліджує такі обставини:

1.Чи може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до особи підозрюваного (ч. 1 ст. 183 КПК України) та чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2 ст.177 КПК України).

2.Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий.

3.Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4.Обставини згідно ст.178 КПК України (вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я тощо).

5.Які обов`язки покладаються на особу у разі задоволення клопотання про запобіжний захід (ст. 194 КПК України).

Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до конкретно визначених категорій осіб (ч. 5 ст. 183 КПК України).

Слідча суддя оцінює матеріали клопотання та доводи сторін лише на предмет можливості застосування такого запобіжного заходу відповідно до вимог статті 183 КПК України. Для цього, зокрема, необхідно встановити факт вручення підозри та, відповідно, встановлення чи спростування факту набуття ним процесуального статусу підозрюваного.

Особа набуває статусу підозрюваного у випадку 1) повідомлення їй про підозру або 2) якщо особа була затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або 3) якщо щодо неї складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Сторона обвинувачення зазначає, що 15.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.5 ст. 407 КК України.

З урахуванням наданого слідчій судді тексту повідомлення про підозру, слідча суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру було складено з дотриманням вимог, визначених статтею 277 КПК України.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 належно повідомлено про підозру, а тому він має статус підозрюваного у цьому провадженні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 407 КК України. Оскільки санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, відповідно, до нього може бути застосовано або обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідча суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчу суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Звертаючись до матеріалів клопотання, слідча суддя зазначає, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів, детальний перелік яких знаходиться у клопотанні.

Слідча суддя зазначає, що інформація з доказів може вказувати на те, що ОСОБА_4 причетний до дій пов`язаних з нез`явленням вчасно на військову службу без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби). На цьому етапі не оцінюється конкретна кваліфікація злочину, але з урахуванням доказів, зазначених вище, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 міг вчинити зазначений злочин.

Слідчий суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст. 178 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає про такі ризики: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, ця обставина сама по собі вже може бути причиною для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини. При цьому, цей фактор не є визначальним.

Враховуючи викладене вище, слідча суддя приходить до висновку, що існує ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України). Втім, для всебічної оцінки обставин справи, слідча суддя аналізує доводи слідчого стосовно інших ризиків, про які згадано у клопотанні.

Зі змісту клопотання встановлено, що ОСОБА_4 може чинити тиск на свідків.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідча суддя вважає, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Фактично, слідча суддя повинна встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідча суддя повинна всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Оскільки слідчою суддею встановлено ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, впливу на свідків, наявність цих ризиків підтверджена достатніми доказами, слідча суддя вважає, що стосовно ОСОБА_4 необхідно встановити запобіжний захід на час проведення розслідування, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні.

В той же час, слідчим суддею враховується дані щодо особи ОСОБА_4 , який має місце реєстрації та проживання, є раніше не судимою особою, враховуються також конкретні обставини щодо інкримінованого підозрюваному злочину.

При розгляді клопотання прокурор довів обставини передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не довів обставин передбачених, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, що застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурором у судовому засіданні не було надано суду відповідних, беззаперечних доказів відповідної аргументації щодо необхідність взяття під варту підозрюваного.

Враховуючи конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним, приходжу до висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вказане, а також те, що прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, вважаю за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за встановленим у судовому засіданні місці проживання та покладенням додаткових обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, який на думку слідчої судді, із урахуванням викладеного вище, в достатній мірі здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА

Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_8 цілодобово залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки передбачені ст.194 КПК України:

?прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, засобів зв`язку;

?не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора слідчого судді або суду;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Негайно доставити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до місця тримання під домашнім арештом за адресою: АДРЕСА_1 , де звільнити останнього з-під варти.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом та строк дії покладених на нього обов`язків визначити в межах строку досудового розслідування, терміном до 15 липня 2023 року включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1