Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/699/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000084 від 14.05.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Овруцького району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), починаючи з 2014 року спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України.

За цих обставин, Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VІІІ відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року РФ визнана державою-агресором, яка здійснює збройну агресію проти України, розв`язала і веде повномасштабну агресивну війну проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства.

При цьому, 24 лютого 2022 року військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через її державні кордони та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з цим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 № 64/2022, в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який у подальшому неодноразово продовжувався і діє на даний час.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 03.05.2022, у ОСОБА_4 з мотивів ідеологічно-політичних уподобань щодо підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України, виник злочинний умисел на поширення публічних закликів до невизначеного кола осіб до підтримки дій і рішень держави-агресора - рф.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, 3 травня 2022 року близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаний про факт здійснення збройної агресії РФ проти України, зокрема, шляхом повномасштабного військового вторгнення, діючи умисно з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою їх поширення серед невизначеного кола осіб, перебуваючи у публічному місці, поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в центрі села, за адресою: с. Гладковичі Коростенського району Житомирської області, вул. Репкіна, 5, у присутності мешканців села та інших осіб, які перебували за вказаною адресою, діючи умисно, висловив заклики щодо схвалення збройного вторгнення та бойових дій, що вчиняються РФ на території України, чим публічно закликав до підтримки рішень та дій держави - агресора.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що дійсно 03.05.2022 поблизу магазину «Твій Хліб» в с. Гладковичі Коростенського району Житомирської області, де було чоловік п`ять, а може й більше, точно не пам`ятає, він висловив заклики щодо схвалення збройного вторгнення та бойових дій, що вчиняються РФ на території України. Він казав « ОСОБА_7 »; що «Росія в Україні наведе порядок та встановить мир в Україні». Пройшов час і всього він не пам`ятає. Він народився і проживав тривалий час в Радянському Союзі. Жінка в нього з Білорусії, є родичі в Росії, тому йому шкода всіх людей, які гинуть. Він усвідомив свою вину повністю. Щиро розкаюється в скоєному.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вище вказане, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у публічних закликах до підтримки рішень та дій держави - агресора, а його дії підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 111-1 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про його особу, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його характеристику, наявність обставин, що пом`якшують, та відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а тому, зважаючи на щире каяття обвинуваченого, усвідомлення ним протиправності своїх дій, враховуючи думки прокурора та захисника, суд приходить до висновку, що призначене ОСОБА_4 покарання буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжні заходи ОСОБА_4 не обиралися.

Процесуальні витрати у даному провадженні відсутні.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, ч.15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, на строк десять років.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1