Справа № 459/3346/22
Провадження № 1-кп/459/201/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження №0000654 від 31.10.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Радехів Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє у 2018 р. за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, яке відбув повністю 11.02.2021 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,- ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 31.10.2022 приблизно о 10 годині 00 хвилин незаконно проник у службове приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_6», що по проспекту Шевченка 14А в місті Червоноград Львівської області, де, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 (із подальшими змінами), умисно таємно викрав: із жіночої сумки ОСОБА_6 червоний гаманець вартістю 300 гривень, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 250 гривень, із жіночої сумки ОСОБА_7 гаманець червоного кольору вартістю 800 гривень, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 50 гривень і 5 доларів США (що еквівалентно Національній валюті станом на 31.10.2022 становить 182 гривні 84 копійки), із жіночої сумки ОСОБА_8 гаманець сірого кольору вартістю 350 гривень, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 2 000 гривень, із жіночої сумки ОСОБА_9 гаманець вартістю 350 гривень, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 100 гривень, з якими з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

У судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, пояснив, що зайшов приміщення «Галі Балуваноі», де в роздягальні побачив жіночі сумочки, в зв?язку з чим у нього виник умисел на таємне викрадення, а тому повитягував з сумочок гаманці, поклав їх в пакет і вийшов з приміщення, у вчиненому щиро розкаюється, цивільні позови визнає та бажає відшкодувати шкоду, просить суд його суворо не карати.

Потерпілі подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, при призначенні покарання покладаються на думку суду.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона була на роботі у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_6» коли її колега - старша зміни ОСОБА_10 пішла у роздягальню, де почала кричати. Коли вона з іншими колегами прибігли туди у роздягальню, то побачили, що у чотирьох сумках не було гаманців із грошовими коштами, а у її сумці, окрім відсутності гаманця, була вирвана застібка. Не пам`ятає, чи товарний чек про вартість гаманця лежав у цьому ж гаманці чи вона сама передавала такий слідчому.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 вказала, що орієнтовно у жовтні 2022 року невідома особа на місці її роботи у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_6» викрала у неї та її колег гаманці із грошовими коштами, які знаходились у гардеробній. Коли ця особа втікала, то її побачила старша зміни ОСОБА_10 .

Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що коли вона із колегами в один із днів жовтня 2022 року прийшли на роботу у магазин «ІНФОРМАЦІЯ_6», як завжди, свої особисті речі залишили у переодягальні, двері якої були на провітрюванні. Однак старша зміни ОСОБА_10 звернула увагу на шум та побачили хлопчину, який вибігав з приміщення, після чого виявили, що у неї та її колег викрали гаманці з грошовими коштами.

Допитана свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні вказала, що в один із днів жовтня 2022 року вона зайшла у приміщення для зберігання одягу працівників, звідки почула шум, тому почала кричати. На її крик вибіг чоловік, який був одягнутий у чорний костюм з візерунком на рукавах, під рукою у нього був пакет, через який просвічувався червоний гаманець. У самому приміщенні було все розкидано.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засідання пояснив, що одного із вечорів осені 2022 року проїжджав поблизу РВ ГУНП у Львівській області, де його зупинили та запросили прийняти участь у огляді місця події, в ході якого було вилучено ключі, кошти, сигарети (з квитанціями з поїзда всередині).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що не був присутній 31.10.2022 р. у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_6», що по АДРЕСА_7. Наступного дня він вже був у магазині, але в поліцію не ходив. Дозвіл на проведення слідчих дій у його магазині з його відома могла надати бухгалтер, як і копії договорів, однак чітко ствердити не може. Жодних заяв у поліцію він не писав, дозвіл на проведення слідчого експерименту не надавав, підпис на такому не його. Окрім цього, зазначив, що диск з відеозаписом з камер відеоспостереження слідчому не давав, підпис на а.с.168 т.1 (зворот) не його, він лише проінформований про те, що бухгалтер мала надати працівникам поліції записи з камер відеоспостереження.

Окрім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України повністю та об`єктивно підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

-витягом з ЄРДР від 31.10.2022 року (т.1 а.с.62-63);

-рапортом старшого інспектора - чергового СМ Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 від 31.10.2022 року (т.1 а.с.64);

-заявою потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про вчинення кримінального правопорушення від 31.10.2022 року (т.1 а.с.65);

-заявою потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про вчинення кримінального правопорушення від 31.10.2022 року (т.1 а.с.66);

-заявою потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про вчинення кримінального правопорушення від 31.10.2022 року (т.1 а.с.67);

-заявою потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про вчинення кримінального правопорушення від 31.10.2022 року (т.1 а.с.68);

-заявою потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про долучення до матеріалів кримінального провадження товарної накладної від 31.10.2022 року (т.1 а.с.103-105);

-заявою потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про долучення до матеріалів кримінального провадження товарного чеку від 31.10.2022 року (т.1 а.с.106-108);

-заявою потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про долучення до матеріалів кримінального провадження товарної накладної від 31.10.2022 року (т.1 а.с.116-118);

-заявою потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про долучення до матеріалів кримінального провадження товарної накладної від 31.10.2022 року (т.1 а.с.119-121);

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.10.2022 року з фототаблицею (т.1 а.с.122-141);

-протоколом огляду речей та документів від 01.11.2022 року з фототаблицею (т.1 а.с.142-158);

-постановою про визнання речовим доказам від 01.11.2022 року (т.1 а.с.159-162);

-квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження (транспортних засобів) №149 (т.1 а.с.163);

-ухвалою про арешт майна від 01.11.2022 року (т.1 а.с.164-165);

-протоколом пред`явлення речей до впізнання за фотознімками від 01.11.2022 року (т.1 а.с.190-191);

-протоколом пред`явлення речей до впізнання за фотознімками від 01.11.2022 року (т.1 а.с.192-194);

-показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона була на роботі у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_6 » коли її колега - старша зміни ОСОБА_10 пішла у роздягальню, де почала кричати. Коли вона з іншими колегами прибігли туди у роздягальню. То побачили, що у чотирьох сумках не було гаманців із грошовими коштами, а у її сумці, окрім відсутності гаманця, була вирвана застібка. Не пам`ятає, чи товарний чек про вартість гаманця лежав у цьому ж гаманці чи вона сама передавала такий слідчому;

-показами потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні вказала, що орієнтовно у жовтні 2022 року невідома особа на місці її роботи у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_6» викрала у неї та її колег гаманці із грошовими коштами, які знаходились у гардеробній. Коли ця особа втікала, то її побачила старша зміни ОСОБА_10 ;

-показами потерпілої ОСОБА_9 , яка у судовому засіданні показала, що коли вона із колегами в один із днів жовтня 2022 року прийшли на роботу у магазин «ІНФОРМАЦІЯ_6», як завжди, свої особисті речі залишили у переодягальні, двері якої були на провітрюванні. Однак старша зміни ОСОБА_10 звернула увагу на шум та побачили хлопчину, який вибігав з приміщення, після чого виявили, що у неї та її колег вкрали гаманці з грошовими коштами;

-показами свідка ОСОБА_10 , яка у судовому засіданні вказала, що в один із днів жовтня 2022 року вона зайшла у приміщення для зберігання одягу працівників, звідки почула шум, тому почала кричати. На її крик вибіг чоловік, який був одягнутий у чорний костюм з узором на рукавах, під рукою у нього був пакет, через який просвічувався червоний гаманець. У самому приміщенні було все розкидано;

-показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засідання пояснив, що одного із вечорів осені 2022 року проїжджав поблизу РВ ГУНП у Львівській області, де його зупинили та запросили прийняти участь у огляді місця події, в ході якого було вилучено ключі, кошти, сигарети ( з квитанціями з поїзда всередині).

Разом з тим, стороною захисту заявлено клопотання про визнання недопустимими ряду доказів. Клопотання мотивоване тим, що допитаний у судовому засіданні 29.08.2023 р. свідок ОСОБА_12 дав показипро те, що ні 31.10.2022 р. ні наступного дня, він не був присутній ні у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що по АДРЕСА_7, ні у поліції. Вказав, що не подавав жодних заяв про надання дозволів на проведення слідчих дій у його магазині та не надавав доступу для зняття відеозаписів із камер спостереження магазину. Окрім цього, свідок ОСОБА_12 , пояснив, що не надавав потерпілій ОСОБА_7 відеозаписів із камер спостереження, в тому числі шляхом копіювання останніх на компакт-диск. Додатково пояснив, що в нього немає технічної можливості здійснити таке копіювання (відсутність комп`ютера), а відеозаписи із камер спостереження можливо лише проглянути на мобільному телефоні. Окрім цього, свідок пояснив, що не надавав слідчому жодних відеозаписів події, що мала місце 31.10.2022 р., ні доступу до технічних приладів де знаходяться вищевказані відеозаписи з метою їх копіювання.

За клопотанням сторони захисту судом було надано свідку для огляду вищевказані заяви та протоколи зняття інформації для підтвердження чи спростування підписання ОСОБА_12 вищевказаних документів. Свідок ОСОБА_12 повідомив, що підписи у даних документах йому не належать, відповідних заяв він не писав та не подавав слідчому і не отримував постанови про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 01.11.2022 р. і не розписувався у протоколі даної слідчої дії.

З наведеного вбачається, що всупереч приписів ст.ст.233, 240 КПК України, такі слідчі дії як огляд місця події, слідчі експерименти зі свідком та потерпілими проведені без будь-якого дозволу власника чи орендаря приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 », оскільки наявна письмова заява ФОП ОСОБА_12 ним не підписувалась, крім цього як повідомив останній він взагалі був відсутній у вказані дні у приміщенні магазину і не міг надавати такої згоди.

Вважає, що слідча (розшукова) дія огляд місця події та процесуальна фіксація (оформлення) ходу і результатів даної слідчої дії, яка відображена у згаданому протоколі огляду місця події (фототаблиця), слідчі експерименти з свідком ОСОБА_10 , потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з додатками до них (фототаблиці) та відезоаписи фіксування проведених слідчих дій, були проведені з грубим порушенням вищезазначених вимог КПК України та є недопустимими доказами у справі.

Також просить визнати недопустимим доказом відеозапис із камер спостереження -диск DVD-R "Alerus" 4/7 GB, 16x SPEED, 120 Min (а.с.169), який отриманий на підставі постанови про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 01.11.2022 р. (т.1 а.с.166-167) та протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 01.11.2022 р. (т.1 а.с.169), оскільки такий доказ здобутий з грубим порушенням порядку визначений КПК України.

Оскільки вищевказані відеозаписи із камер відеоспостереження є недопустимими доказами, похідні докази здобуті на їх основі є вважає недопустимими, зокрема зазначає, що такими є: протоколи огляду відеозапису від 01.11.2022 р. проведеного за участю оперативного працівника ОСОБА_14 (т.1 а.с. 170-171) та додатки до них (фототаблиця).

Стверджує, що недопустимими доказами є протоколи огляду відеозапису від 31.10.2022 р. з додатками (т.1 а.с 111-114) (за участю оперативного працівника ОСОБА_14 , та за участю потерпілої ОСОБА_7 ) наданого за заявою потерпілої ОСОБА_7 , оскільки, як вказувалось вище, даний відеозапис наданий потерпілою згідно її заяви від 31.10.2022 р. в якій вона вказала, що останній їй наданий власником магазину ФОП ОСОБА_12 , а останній заперечив факт надання потерпілій такого відеозапису.

Також, просить визнати недопустимим доказом протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками проведений із свідком ОСОБА_10 (т.1 а.с.93-95) від 31.10.2022 р. з огляду на те, що дана слідча дія проведена з 16:05 по 16:10 год. в приміщенні Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області. Згідно протоколу затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , вбачається, що фактичне затримання останнього відбулось о 16:15 год.. В протоколі впізнання наявна фотографія ОСОБА_4 в одязі який в подальшому вилучався слідчим протоколом затримання. З наведеного вбачається, що вже станом на 16:05 початок слідчої дії ОСОБА_4 вже був затриманий. А отже, слідчим проводилось відібрання взірців для проведення слідчої дії (протоколу впізнання за фотознімками) у затриманої особи, якій відповідно до її статусу (затриманого) не було забезпечено права на захист. Окрім цього, матеріали кримінального провадження відсутня інформація про слідчу дію, якою було проведено відібрання даних взірців (фотографування затриманого ОСОБА_4 ), та дозволу (згоди) Майбороди на проведення такої слідчої дії.

Слідчим порушено процедуру проведення впізнання за фотознімками, оскільки в порушення ч.1 ст.228 КПК України перед пред`явленням особи для впізнання слідчий попередньо повинен з`ясувати чи може особа яка впізнає, впізнати особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. У нашому випадку, слідчим у протоколі слідчої дії зазначено: що на запитання чи може впізнати особу, свідок ОСОБА_10 відповіла «що особа на фотознімку №3 це особа яку вона бачила 31.10.2022 р. близько 10:00 год. яка вибігала із підсобного приміщення де вчинила крадіжку. З наведеного вбачається, що слідчий фактично не з`ясувавши ознак по яких свідок може впізнати особу, фактично пред`явив їй фотозінмки та провів впізнання. Хоча допитана свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що не бачила обличчя особи і не могла впізнати цю особу по ознаках лиця так як бачила лише цю особу зі спини. Окрім цього, в порушення приписів ст.228 КПК України, свідок на місці події (до пред`явлення особи до впізнання) переглядала відеозаписи із камер спостереження.

Також просить визнати недопустимим доказом протокол пред`явлення речей для впізнання за фотографіями від 01.11.2022 р. проведеного за участю свідка ОСОБА_10 (т.1 а.с. 190-193), оскільки в порушення порядку проведення даної слідчої дії ч.1 ст.228 КПК України), свідку ОСОБА_10 вже демонструвалась кофта із капюшоном зображені на фотознімку 1, у якій була одягнення особа, на фотознімку №3 яка була зображена на протоколі впізнання від 31.10.2022 р.

Нормою статті 84 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.93 КПК збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, шляхом витребування та одержання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 56 КПК потерпілий наділений правом під час досудового розслідування подавати докази на підтвердження своєї заяви.

Умовами допустимості доказів є: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела, одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних.

Пленум Верховного Суду України у пункті 19 своєї Постанови від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначив, що «докази мають визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами».

Частина 1 статті 87 Кримінального процесуального кодексу України визначає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (стаття 86 Кримінального процесуального кодексу України).

Вивчивши надані суду протокол огляду місця події від 11.10.2022 року з фототаблицею (т.1 а.с.78-90), заяву ОСОБА_15 від 31.10.2022 року (орендаря магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 » в м.Червоноград по пр.Шевченка, 14а) про надання дозволу на проведення огляду місця події - магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 » в АДРЕСА_3 (т.1 а.с.69), заяву ОСОБА_15 від 31.10.2022 року про надання дозволу на проведення слідчих експериментів у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_6 » в м.Червоноград по пр.Шевченка, 14а (т.1 а.с.96), протоколу проведення слідчого експерименту від 01.11.2022 року з потерпілою ОСОБА_8 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_6 » в АДРЕСА_3 з додатками (т.1 а.с.174-177), протоколу проведення слідчого експерименту від 01.11.2022 року з потерпілою ОСОБА_7 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_6 » в АДРЕСА_3 з додатками (т.1 а.с.178-181), протоколу проведення слідчого експерименту від 01.11.2022 року з потерпілою ОСОБА_9 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_6 » в АДРЕСА_3 з додатками (т.1 а.с.182-185), протоколу проведення слідчого експерименту від 01.11.2022 року з потерпілою ОСОБА_6 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_6 » в АДРЕСА_3 з додатками (т.1 а.с.186-189), судом встановлено, що під час їх складання допущені істотні порушення вимог статей 87, 103 106, 223, 237,240 Кримінального процесуального кодексу України, а тому сприймати, ці докази, як допустимі передумов немає.

Як вбачається із протоколу огляду місця події від 11.10.2022 року, 11.10.2022 року з 12:47 год по 12:56 год. слідчий Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області на підставі заяви ОСОБА_12 , провів огляд місця події - магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 » в АДРЕСА_3 , в ході якого потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , продемонстрували місце, де вони залишили свої гаманці, свідок ОСОБА_10 продемонструвала, де вона виявила невідомого чоловіка, який вибіг із підсобного приміщення, також зафіксовано місце встановлення камери відеоспостереження у приміщення магазину (т.1 с.а.16-89).

За приписами частин 1 і 3 ст.233 КПК ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків установлених ч. 3 цієї статті.

За ч.5 ст.240 КПК України слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.

У відповідності до вимог статті 352 Кримінального процесуального кодексу України та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_12 дав пояснення, відповідно до яких вказав, не був присутній 31.10.2022 р. у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_6», що по АДРЕСА_7. Наступного дня він вже був у магазині, але в поліцію не ходив. Дозвіл на проведення слідчих дій у його магазині могла надати бухгалтер, як і копії договорів, однак йому про це нічого не відомо. Жодних заяв у поліцію він не писав, дозвіл на проведення слідчого експерименту не надавав, підпис на такому не його. Окрім цього, зазначив, що диск з відеозаписом з камер відеоспостереження слідчому не давав, підпис на а.с.168 т.1 (зворот) не його, він лише проінформований про те, що бухгалтер мала надати працівникам поліції записи з камер відеоспостереження.

За клопотанням сторони захисту судом було надано свідку для огляду вищевказані заяви та протоколи зняття інформації для підтвердження чи спростування підписання ОСОБА_12 вищевказаних документів. Свідок ОСОБА_12 повідомив, що підписи у даних документах йому не належать, відповідних заяв він не писав та не подавав слідчому і не отримував постанови про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 01.11.2022 р. і не розписувався у протоколі даної слідчої дії.

Що стосується посилань захисника про те, що слідча дія, зокрема огляд місця події за часом передував місцю події, то у судовому засіданні такі розбіжності усунуті. Встановлено, що допущена описка, огляд місця події мав місце 31.10.2022 року.

Також суд звертає увагу на відмінність прізвищ орендаря магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 » в АДРЕСА_3 ОСОБА_12 (копія договору оренди від 01.06.2021 року (т.1 а.с.71-74) та копія акту приймання передачі майна до договору оренди нерухомого майна від 01.06.2021 року) (т.1 а.с.75) та заяв від імені ОСОБА_15 від 31.10.2022 року, які, як ствердив ОСОБА_12 в судовому засіданні, він не підписував та будь-яких дозволів на проведення слідчий дій не надавав, тому такі слідчі дії проведено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслуговують на увагу посилання сторони захисту на те, що компакт диск наданий потерпілою ОСОБА_7 на підставі заяви від 31.10.2022 року про долучення до матеріалів кримінального провадження №0000654 від 31.10.2022 року диску з відеозаписом з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 », отриманого від власника магазину (т.1 а.с.109-110) є недопустимим доказом, оскільки будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_12 вказав, що диск з відеозаписом з камер відеоспостереження нікому не передавав.

Дійшовши вказаного висновку, суд застосовує доктрину «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree), відповідно до якої недопустимими є докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок суттєвого порушення прав та свобод людини. Ця доктрина передбачає заборону використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 05 листопада 2019 року у справі № 344/11299/15-к, від 26 січня 2021 року у справі № 127/25394/18, відповідно до якої, якщо «базові докази» отримані з грубим порушенням порядку, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України і правильно визнані недопустимими, то всі інші докази, які є похідними від них, є також недопустимими.

Отже суд звертає увагу, що постанова про визнання речовими доказами від 31.10.2022 року (т.1 а.с.115), протокол огляду відеозапису, наданого потерпілою ОСОБА_7 на підставі заяви від 31.10.2022 року, проведеного в період часу з 18 години 30 хвилин по 19 годину 05 хвилин (т.1 а.с.111- 113), протокол огляду відеозапису від 01.11.2022 року, проведеного в період часу з 09 години 20 хвилин по 09 годину 40 хвилин (т.1 а.с.114) є похідними доказами від доказів, отриманих з порушенням Закону, а згідно практики Європейського суду з прав людини щодо застосування доктрини «плодів отруєного дерева», визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі пособі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Також суд не може прийняти як допустимий доказ - відеозапис із камер спостереження -диск DVD-R "Alerus" 4/7 GB, 16x SPEED, 120 Min (т.1 а.с.169) , який отриманий на підставі постанови про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 01.11.2022 р. (т.1 а.с.166-167) та протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 01.11.2022 р. (т.1 а.с.168), оскільки згідно такого слідчий СВ Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області 01.11.2022 року у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 », який розташований по АДРЕСА_3 в присутності, ФОП ОСОБА_12 ознайомилася із відеозаписами: 0333 mp4; 0153 mp4 від 31.10.2022 року, до яких їх власником фактично надано доступ, оскільки з показів ОСОБА_12 такої згоди він не надавав, відтак такі складені правоохоронним органом із істотними чисельними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а тому в силу статті 87 Кримінального процесуального кодексу України є недопустимим доказом. Отже, використання фактичних даних, отриманих під час цієї слідчої дії є неприпустимим.

В даному випадку, суд також застосовує доктрину «плодів отруєного дерева» та визнає протокол огляду відеозапису від 01.11.2022 року (т.1 а.с.170), протокол огляду відеозапису від 01.11.2022 року з додатками (т.1 а.с.171, 172), постанову про визнання речовими доказами від 01.11.2022 року (т.1 а.с.173) похідними доказами, а відтак недопустимими.

При цьому, суд визнає допустимим як доказ винуватості ОСОБА_4 досліджений під час судового розгляду протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.10.2022 року, який проводився за участю свідка ОСОБА_10 , яка серед чотирьох пред`явлених їй фотокарток із зображенням осіб чоловічої статті вказала на фото № 3 із зображенням ОСОБА_4 , як на особу, яку вона бачила 31.10.2022 року близько 10 год 00 хв, яка вчинила крадіжку та вибігла з підсобного приміщення (т.1 а.с.93-95).

Відповідно до ч.1 ст.228 КПК України перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

Згідно ч.6 ст.228 КПК України за необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання.

Як зазначила у своїх показаннях свідок ОСОБА_10 серед чотирьох пред`явлених їй фотокарток із зображенням осіб чоловічої статті вона підтвердила особу ОСОБА_4 , який був на фото №3, як на особу, яка 31.10.2022 року близько 10 год 00 хв вчинила крадіжку із магазину " ІНФОРМАЦІЯ_6 ". Тому, незважаючи на доводи сторони захисту щодо недопустимості вказаного доказу, суд приймає даний доказ як допустимий.

Відтак, надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні докази, зміст яких розкрито вище, як самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами доводять суть висунутого ОСОБА_4 обвинувачення.

Аналізуючи зазначені докази з точки зору їх допустимості, належності, об`єктивності, достатності та інформативності з точки зору доказування, суд приходить до висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у інше приміщення, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.

Згідно із ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Разом з тим, суд враховує і особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні визнав вину повністю, є особою молодого віку, однак не має постійного місця праці, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання. Крім цього, суд враховує ту обставину, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, не став на шлях виправлення, через незначний період часу після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив злочин до того ж під час дії воєнного стану. Відтак, суд вважає, що для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, слід призначити йому покарання у межах санкції ч.4 ст. 185 КК України.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 пред`явили до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільні позови про відшкодування майнової шкоди відповідно у розмірах 550 грн., 2350 грн. та 450 грн.

В судовому засіданні обвинувачений зазначені цивільні позови визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення.

Враховуючи наведене, зазначені цивільні позови підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно із ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч.2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_4 потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 завдана майнова шкода в розмірі відповідно 550 грн., 2350 грн. та 450 грн, що становить вартість викраденого майна потерпілих, у зв`язку з чим майнова шкода у вказаних розмірах підлягає стягненню із обвинуваченого.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Витрати, пов`язані із залученням експерта - відсутні.

Питання про долю речових доказів та документів підлягає вирішенню на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 15, 50, 65-67, 185 КК України, ст. 100, 368, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 16:15 год 31.10.2022 року до часу вступу вироку в законну силу.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, а також цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 (АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_4 ) 550 (п`ятсот п`ятдесят) грн 00 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Стягнути із ОСОБА_4 (АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (АДРЕСА_5 ) 2350 (дві тисячі триста п`ятдесят) грн 00 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Стягнути із ОСОБА_4 (АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (АДРЕСА_6 ) 450 (чотириста п`ятдесят) грн 00 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 01.11.2022 року.

Речові докази:

- диск DVD-R "ALERUS" 4.7GB, 16х Speed, 120Min залишити при матеріалах кримінального провадження;

- головний убір - кепку чорно - червоного кольору із надписом ESPANA, головний убір - кепку темного кольору із написом INTEL SOLUTIONS GROUP, балонову безрукавку темно - синього кольору із надписом на бірці M.E.B. розміром XL, светр чорного кольору із капюшоном, на якому наявні елементи візерунків білого кольору та жовтого кольору, спортивні штани чорного кольору із лініями білого кольору, на яких наявні кишені із засувними замками, також на бірці спортивних штанів міститься надписом G.M.M., взуття - кросівки чорного кольору із лініями жовтого кольору, в`язку ключів із трьох ключів до домофонних дверей та два ключі до серцевини замка із шнурком чорного кольору, в`язку ключів із трьох ключів до серцевини замка, пристрій для обрізання нігтів та металевий брилок із відображенням Герба України, два резинових джгути синього кольору, паперову упаковку з-під сигарет виробника «STRONG» червоно-білого кольору, в якій наявна фольга із двома сигаретами, мобільний телефон марки «NOKIA», моделі «302» золотистого кольору із IMEI: НОМЕР_1 , в якому наявна сім - карта мобільного оператора «Лайфсел» із № НОМЕР_2 ; грошові кошти, а саме на купюру номіналом 1 долар США серії та номер F35339222N, купюру номіналом 500 гривень серії ФЖ 7 року випуску, купюру номіналом 200 гривень серії СБ 1 року випуску, купюру номіналом 5 гривень серії НЕ 9 року випуску, купюру номіналом 5 гривень серії ЮВ 9 року випуску, купюру номіналом 5 гривень серії ЮЖ 4 року випуску, купюру номіналом 5 гривень серії ЮЗ 4 року випуску, купюру номіналом 5 гривень серії ЮА 3 року випуску, купюру номіналом 5 гривень серії УВ 3 року випуску, купюру номіналом 2 гривні серії РД 9 року випуску, купюру номіналом 2 гривні серії ТЖ 5 року випуску, купюра номіналом 2 гривні серії СД 9 року випуску, купюра номіналом 2 гривні серії РГ 2 року випуску, купюру номіналом 2 гривні серії СА 3 року випуску, купюру номіналом 2 гривні серії СЕ 9 року випуску, купюру номіналом 1 гривень серії УЗ 3 року випуску, купюру номіналом 1 гривень серії УС 9 року випуску, купюру номіналом 1 гривень серії КВ 6 року випуску, купюра номіналом 1 гривень серії НИ 9 року випуску, купюру номіналом 1 гривень серії РА 9 року випуску, купюру номіналом 1 гривень серії ТЖ 7 року випуску, купюру номіналом 1 гривень серії ТГ 8 року випуску, купюру номіналом 1 гривень серії УУ 7 року випуску, купюру номіналом 1 гривень серії УМ 6 року випуску, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 ;

- паперовий документ із надписом 000B4396AF6F-FD3B-0001, виписаний на ім`я ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_7 ;

- паперовий документ, на якому міститься надпис «додаток до Публічного договору про надання послуг доступу до мережі інтернет абонента: ОСОБА_6 », після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1