Справа № 761/7981/23
Провадження № 1-кс/761/5401/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням по кримінальному провадженню № 0002444 від 01.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України про тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що невстановлені особи, використовуючи підроблені документи шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами ОСОБА_4 та його правом на транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Lanser», 2008 р.в., Д.н. НОМЕР_2

Так, допитаний в процесуальному статусі потерпілого ОСОБА_4 , показав, що 30.07.2008 року між ним та АКІБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (правонаступник АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № НОМЕР_3 , згідно з умовами якого Банк надав йому кредитні кошти у розмірі 25 062 доларів США 00 центів, з розрахунку 14% річних, на строк з 30.07.2008 по 30.07.2015 року.

Згідно умов договору, в заставу Банку було передано транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Lancer», рік випуску 2008, колір чорний, номер шасі (кузова) НОМЕР_4 , об`єм двигуна 1998, реєстраційний номер НОМЕР_5 (надалі - Транспортний засіб).

Крім того, 30 липня 2008 року між АКІБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 219882, відповідно до якого остання зобов`язалась перед кредитором відповідати за виконання усіх його зобов`язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № від 30 липня 2008 року.

08.12.2011 року між ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого до ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » перейшло право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Через неможливість виконання умов кредитного договору, станом на 14.05.2013 року, виникла заборгованість в сумі 258 060 грн. 40 коп., яка складалась із заборгованості за кредитом в сумі 168 247 грн. 70 коп. та заборгованості за відсотками в сумі 89 812 грн. 70 коп.

Враховуючи зазначені обставини ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » звернувся в суд з позовом до нього та ОСОБА_5 про дострокове стягнення усієї заборгованості за кредитним договором та відсотків заявивши про стягнення боргу в національній грошовій одиниці згідно курсу долара США станом на дату ухвалення рішення.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 20.11.2013 року №759/8446/13-ц позов було задоволено стягнути солідарно з нього та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором в сумі 258060,40 грн. На виконання рішення суду були видані виконавчі листи, які були пред`явлені до примусового виконання.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.08.2019 року у справі №759/8446/13-ц, замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (ЕДРПОУ НОМЕР_6 ) у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчих листів по справі № 759/8446/13-ц, виданих Святошинським районним судом м. Києва на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 »

Вказана вище заборгованість ним спільно з ОСОБА_5 була погашена в повному обсязі, тому, 08.10.2019 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ОСОБА_6 виніс - постанову про завершення виконавчого провадження № 56621729, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду згідно з виконавчим документом.

Таким чином, станом на 08.10.2019 року зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, від 30.07.2008 року були припинені шляхом їх виконання в повному обсязі, і відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу» застава на мій Транспортний засіб припиналась, але заставодержатель не поспішав знімав обтяження з реєстру обтяжень рухомого майна, тому він вимушений був звернутись до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про припинення застави і зобов`язання зняти обтяження з майна.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01.09.2021 року у справі №761/31701/20, позов було задоволено частково: визнано заставу на Транспортний засіб припиненою, а в задоволенні заяви про зобов`язання Відповідача зняти обтяження відмовлено через те, що він попередньо не звертався до нього з відповідною заявою.

20 липня 2022 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва, ОСОБА_7 у ОСОБА_4 було відібрано Транспортний засіб шляхом завантаження його на евакуатор.

Як виявилось, приватний виконавець діяв на підставі виконавчого листа №759/19414/21 виданого 16.02.2022 року на виконання заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03.11.2021 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про витребування майна із чужого незаконного володіння.

3 даного рішення йому стало відомо, що виявляється, Товариство з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під час судового розгляду справи №761/31701/20 в ІНФОРМАЦІЯ_4 про припинення застави на спірний Транспортний засіб, розуміючи те, що борг по кредитному договору погашений в повному обсязі і що запис про обтяження за результатами розгляду справи буде знято, з метою незаконного заволодіння його автомобілем, 11.06.2021 року укладає від його імені договір купівлі-продажу транспортного засобу в порядку ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» з ОСОБА_8 , який посвідчується Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , зареєстрований в реєстрі за № 992 (надалі - Оспорюваний договір).

Враховуючи наведені обставини та норми закону є очевидним, що застава на Транспортний засіб взагалі припинилась ще 08.10.2019 року, коли були виконані зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № НОМЕР_3 , що чітко визначено положеннями ст. 28 Закону України «Про заставу» та встановлено рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01.09.2021 року у справі №761/31701/20, тому посадові особи Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_8 не мали жодного права на укладення договір купівлі-продажу транспортного засобу в порядку ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та забирати мій автомобіль.

Крім того, 24 листопада 2022 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_10 , винесено рішення (справа №761/14700/22) відповідно до якого договір купівлі-продажу транспортного засобу (в порядку ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»), укладений 11.06.2021 між ОСОБА_4 , однак від його імені діяло ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_8 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за № 992, за яким у власність ОСОБА_8 , передано транспортний засіб марки «Mitsubishi», модель «Lancer», 2008 р.в., чорного кольору, номер кузову НОМЕР_4 , визнано недійсним.

Так, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_6 винесено постанову про завершення виконавчого провадження №56621729, що до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », направлено відповідний лист, щодо погашення заборгованості в повному обсязі.

В ході досудового розслідування в порядку ст. 93 КПК України направлено запит до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою отримання документів, відносно транспортного засобу Mitsubishi, модель Lancer, рік випуску 2008, колір чорний, номер шасі (кузова) НОМЕР_7 , об`єм двигуна 1998, реєстраційний номер НОМЕР_5 .

3 метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, документування злочинних дій та здобуття доказів, виникла необхідність у тимчасовому доступі до речей і документів з метою їх вилучення, що містяться і зберігаються у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

В судове засідання слідчий не з`явився, через канцелярію суду слідчий ОСОБА_11 подала заяву про слухання клопотання у її відсутність, додатково зазначила, що клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Особа, у володінні якої знаходяться такі документи, в судове засідання викликалась належним чином, між тим у судове засідання не з`явилась, у зв`язку із чим суд, на підставі ч. 4 ст. 163 КПК України, ухвалив проводити розгляд клопотання у відсутності представника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

За змістом ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Частина 2 статті 160 КПК України визначає що має бути зазначено в клопотанні: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що слідчий не довів, що документи до яких він просить надати доступ, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя не знаходить правових підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження в даному випадку та приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 132, 159-164 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1