печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001144 від 25.08.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

30.05.2023 старший слідчий в ОВС ГСУ НП України капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором, звернулася до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001144 від 25.08.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи клопотання, сторона обвинувачення вказує, що в результаті умисних дій ОСОБА_5 , які виразились у незаконному привласненні чужого майна, шляхом зловживання службовою особою службовим становищем, вчиненому за попередньою групою осіб, в умовах воєнного стану, товариству з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕННИЙ ДЬЮТІ ФРІ ТРЕЙДІНГ» () завдано шкоду на загальну суму 3722954,62 грн, що складає особливо великий розмір.

29.05.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Сторона обвинувачення вказує, що підставою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п 1-5 ст. 177 КПК України.

Копія клопотання та матеріалів на його обґрунтування, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України вручено підозрюваному 29.05.2023.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, вказуючи на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків у кримінальному провадженні. Одночасно сторона захисту просила відмовити у задоволенні клопотання та у разі встановлення слідчим суддею підстав для обрання запобіжного заходу, застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби або особисте зобов`язання. Одночасно у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді застави, встановити її в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 25.08.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001144 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

29.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме в умисних діях, які виразились у незаконному привласненні чужого майна, шляхом зловживання службовою особою службовим становищем, вчиненому за попередньою групою осіб, в умовах воєнного стану, товариству з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕННИЙ ДЬЮТІ ФРІ ТРЕЙДІНГ» () завдано шкоду на загальну суму 3722954,62 грн, що складає особливо великий розмір.

З частини 2 статті 8 та частини 5 статті 9 КПК України слідує, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, жодна особа не може бути позбавлена свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом та судовим органом, створеним відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.

Пріоритет положень Конституції над законами та підзаконними актами є очевидним та не підлягає доведенню. Окрім іншого, це підтверджено у рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» та інших справах.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не приймає доводи сторони захисту та погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- Митною декларацією UA500220/2020/002093;

- Актом про проведення огляду товарів UA500040/2020/2669;

- Звітом про зважування від 30.07.2020;

- Договором №050420/1 від 05.04.2020;

- Актом 2923/7.10-28.6 про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів від 03.08.2020;

- Митною декларацією UA500220/2020/003768;

- Договором №021120/1 від 02.11.2020;

- Протоколом обшуку від 12.07.2022 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Протоколом огляду речей та документів від 24.04.2023;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 07.10.2022;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28.10.2022;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.12.2022;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.12.2022;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.12.2022;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.01.2023;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 27.01.2022;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 27.02.2023;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 15.04.2022;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 14.04.2023;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 17.04.2023;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 17.04.2023;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 20.04.2023;

- Протоколом предявлення особи для впізнання за фотознімками від 20.04.2023 за участю свідка ОСОБА_17 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 20.04.2023;

- Протоколом предявлення особи для впізнання за фотознімками від 20.04.2023 за участю свідка ОСОБА_16 від 20.04.2023;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 10.05.2023;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 19.04.2023;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_20 від 15.05.2023;

- Протоколом обшуку від 12.05.2023 за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, комплекс будівель і споруд №90 Шабівської сільської ради;

- Висновком експерта №672 від 22.05.2023;

- Протоколом огляду від 03.02.2023;

- Листом ДТЕК Одеські електромережі №101/23/03/1256 від 31.01.2023;

- Листом ТОВ «Охорона-Сервіс-Тірас» №5 від 02.02.2023;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

В той же час, слідчий суддя не в повній мірі може погодитися із ризиками, на які вказує сторона обвинувачення в клопотанні та про які прокурор наголошував у судовому засіданні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Стороною обвинувачення в клопотання вказує на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, тому ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України.

Проте, на переконання слідчого судді в світлі встановлених обставин, в повній мірі не доведено, що підозрюваний буде переховуватися, враховуючи, що ОСОБА_5 є особою чоловічої статі, що унеможливлює його виїзд за кордон України у воєнний час.

Сторона обвинувачення вказує, що ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановленні всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому для уникнення покарання за скоєння тяжких злочинів підозрюваний може самостійно, або за допомогою інших учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування. Також існує ризик іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, який може бути виражений у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування. Окрім цього, перебуваючи на волі підозрюваний зможе попередити інших осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, які наразі не встановлені органом досудового розслідування, надавши їм відповідні настанови та поради, щодо подальших спільних дій, а також обговорити з ними спільну версію своєї невинуватості у злочинах, таким чином перешкоджати провадженню іншим чином.

Прокурором в судовому засіданні не доведено ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами. При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Разом з тим, обґрунтування вказаних ризиків являється досить формальним, враховуючи, що прокурором в світлі фактичних обставин кримінального провадження не висвітлено фактів наявності ризику передбаченого, п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як не зазначено жодного свідка та яким чином підозрюваний може на нього впливати.

Наряду з вказаним, слідчий суддя вважає, що має на існування ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, що ОСОБА_5 може повідомити іншим особам про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Окрім цього, прокурором доведено ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , так як може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки це приносить швидкий та стабільний дохід.

На переконання слідчого судді, в світлі встановлених обставин кримінального провадження, зазначені ризики хоча частково і мають ймовірність, проте доказів того, що запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе їм запобігти, слідчому судді не надано, а відтак слід вважати, що такі відсутні.

Слідчий суддя вважає, що вказані ризики можна виключити не лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а й застосуванням запобіжного заходу не пов`язаного з триманням особою під вартою й покладення відповідних обов`язків та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, тримання під вартою ОСОБА_5 є невиправданим, а таке втручання в його основоположні права і свободи жодним чином не забезпечить реалізацію завдань кримінального провадження та об`єктивний судовий розгляд, а відтак клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Враховуючи вказане, вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а відтак застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків на даний час, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, у межах строку досудового розслідування, що зможе забезпечити цілі кримінального провадження та одночасно не буде допущено порушення прав ОСОБА_5 .

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001144 від 25.08.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001144 від 25.08.2022, а саме до 28.07.2023 включно, у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 23.00 год. до 05.00 год. наступної доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме :

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні № 0001144 від 25.08.2022.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1