САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1250/23
Провадження № 1-кп/726/97/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001379 від 17.04.2023, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , словака, уродженця Словацької Республіки, громадянина Словацької Республіки, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 , -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , порушуючи вимоги ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у період часу з 03.05.2022 по 16.04.2023, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає спільно з колишньою дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняв відносно останньої акти психологічного та фізичного домашнього насильства, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік та приниженні її людської гідності, шарпані за одяг, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя останньої.

Зокрема, ОСОБА_3 перебуваючи 03.05.2022, приблизно о 21:00, за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинив психологічне домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , яке полягало у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою та погроз фізичної розправи, що завдало їй психологічних страждань. За вказаним фактом був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (згідно постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 29.06.2022 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп.).

В подальшому, 07.05.2022, приблизно о 12:00, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинив психологічне домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , яке полягало у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою та погроз фізичної розправи, що завдало їй психологічних страждань. За даним фактом був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (згідно постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 27.05.2022, суд прийшов до висновку звільнити ОСОБА_9 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням).

Крім цього, 19.07.2022, приблизно о 18:00, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинив психологічне домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , яке полягало у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою та погроз фізичної розправи, що завдало їй психологічних страждань. За вказаним фактом був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (згідно постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 29.08.2023 накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту терміном 3 (три) доби).

Не зупиняючись на вчиненому, 20.07.2022, приблизно о 20:00, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинив психологічне домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , яке полягало у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою та погроз фізичної розправи, що завдало їй психологічних страждань. За вказаним фактом був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (згідно постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 29.08.2023 накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту терміном 3 (три) доби).

02.11.2022, приблизно о 01:00, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинив психологічне домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , яке полягало у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою та погроз фізичної розправи, що завдало їй психологічних страждань. За вказаним фактом був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (згідно постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 29.08.2023 накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту терміном 10 (десять) діб).

Будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення умисних протиправних дій, спрямованих на вчинення насильства в сім`ї, ОСОБА_3 , належних висновків для себе не зробив, продовжив вчиняти домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 .

Продовжуючи свої злочинні наміри по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, 16.04.2023, приблизно о 10:00, останній вчинив психологічне домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , яке полягало у висловлюванні на її адресу словесних образ з використанням ненормативної лексики, погроз фізичної розправи, штовханні та шарпанні за одяг, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Відповідно до висновку експерта № 494 від 09.05.2023, у потерпілої ОСОБА_7 наявні ознаки психічного розладу адаптації, тобто, ознаки психічних порушень невротичного рівня, як психогенної реакції особистості, що виникли внаслідок наявної психотравмуючої ситуації. Психічний розлад адаптації виник внаслідок систематичних сварок, погроз, психологічного насильства. Психічному здоров`ю потерпілої завдано шкоду.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме: у домашньому насильстві, яке виразилось в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 126-1 КК України - визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. Він дійсно вчиняв систематичне психологічне насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_7 , з якою разом проживають, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Всі конфлікти виникають на побутовому рівні, після вживання ним алкогольних напоїв. Не заперечив, що випиває, а тому вчиняє протиправні дії.

Прокурор ОСОБА_10 у судовому засіданні, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонував порядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України. Просив допитати обвинуваченого та потерпілу, дослідити матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого. Щодо міри покарання, вказав на необхідність призначення обвинуваченому покарання за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк двісті сорок годин.

Захисник ОСОБА_6 не заперечила щодо запропонованого прокурором порядку дослідження доказів. Просила суворо не карати обвинуваченого. При призначенні покарання врахувати, що останній зрозумів протиправність вчиненого та намагається виправитися.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечила, щодо запропонованого прокурором порядку дослідження доказів, підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті.

Вказала про те, що конфлікти між нею та чоловіком виникають постійно, а коли останній не працює, а випиває, починає простягати до неї руки та вчиняти домашнє насильство. Щодо міри покарання, погодилася із запропонованим прокурором покарання у виді громадських робіт, але зауважила, що хоче щоб чоловік залишив країну і не перешкоджав її нормальному життю.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Оскільки обвинуваченим, іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_11 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, про що вказав у судовому засіданні у присутності захисника, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та потерпілої, а також дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Покази обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, за обставин наведених у вироку.

З огляду на наведене, виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ст. 126-1 КК України, оскільки останній вчинив домашнє насильство, яке виразилось в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створюючи необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд дійшов висновку, що підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, немає.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, однак неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно колишньої дружини, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.м.к.п. 30, 32, 35, 36-38).

Обставинами, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує: визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, що визначені ст. 67 КК України, та заявлені прокурором, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння (п.13 ч.1 ст. 67 КК України) та вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя (п.6-1 ч.1 ст. 67 КК України).

Таким чином, виходячи з засад співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При цьому, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 08.02.2018 року у справі №522/20964/16-к, відповідно до якого визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів прав держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їхній небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

З урахуванням наведених вище обставин суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є призначення покарання у виді громадських робіт на максимально визначений санкцією частини статті строк - двісті сорок годин.

При цьому, суд виходить із суспільної небезпеки вчиненого, наявності як пом`якшуючих покарання обставин, так і наявності обтяжуючих обставин, думки потерпілої щодо міри покарання обвинуваченому, систематичності у діях обвинуваченого, їх характері, а тому саме покарання у виді громадських робіт, на думку суду, в даному конкретному випадку, буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме його особі і буде достатнім для досягнення передбачених ст. 50 КК України цілей покарання.

Крім того, згідно ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів. При цьому на засудженого може бути направлено для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Такі заходи можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Таким чином, враховуючи встановлені у кримінальному провадженні обставини, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого відповідно до ст.91-1 КК України обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у межах кримінального провадження не застосовувався, клопотань про його обрання до суду не надходило.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не було заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

На підставі п. 5 ч. 1, ч. 3 ст. 91-1 КК України, застосувати щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 2 (два) місяці.

Контроль за поведінкою засуджених, до яких застосовано обмежувальні заходи, здійснює орган пробації за місцем проживання засудженого.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівців, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1