Справа №522/7931/23
Провадження по справі № 1-«кс»/522/2461/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою, в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання від нього заяви від 03.04.2023 року про вчинення кримінальних правопорушень, в строки, визначені ст. 214 КПК України.

03.04.2023 року ОСОБА_2 до Служби безпеки України направлено повідомлення про кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.1 ст.32, ч.1 ст.114-1, ч.5 ст.426-1, ч.1 ст.366 КК України, які вчинені за попередньою змовою групою службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , включаючи військово-лікарську комісію.

04.04.2023 року Повідомлення отримано електронною поштою.

10.04.2023 року Повідомлення доставлене Укрпоштою.

07.04.2023 року Головним слідчим управлінням Служби безпеки України листом №6/Т-515 проінформовано Заявника, що зазначене повідомлення направлене до Слідчого відділу УСБУ в Одеській області, відповідно до положень ст.218 КПК України.

В Повідомленні також просив надати витяг з ЄРДР, який станом на 16.04.2023 заявником не було отримано.

16.04.2023 року до Слідчого відділу УСБУ в Одеській області направлено заяву з проханням надати витяг з ЄРДР, відповідно до положень п.1-1 ч.2 ст.60, ч.1 ст.214 КПК України.

24.04.2023 року, ОСОБА_2 поштою надав слідчому судді клопотання про приєднання до матеріалів скарги листа начальника відділу УСБУ в Одеській області №65/16/2019 від 14.04.2023 року, згідно якого заяву ОСОБА_2 про кримінальні правопорушення направлено за належністю до ГУНП в Одеській області з метою перевірки фактів можливого вчинення злочинів, віднесених до компетенції слідчих органів Національної поліції.

На думку ОСОБА_2 , направлення повідомлення до ГУНП в Одеській області не звільняє начальника СВ УСБУ в Одеській області від обов`язку внести відповідні відомості до ЄРДР та не є перешкодою для розгляду скарги на його бездіяльність.

Заявник ОСОБА_2 просить слідчого суддю зобов`язати начальника слідчого відділу УСБУ Одеській області відповідно до вимог ст.214 КПК України, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за ознаками кримінальних правопорушень вчинених службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначеними у заяві від 03.04.2023 року.

Ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, приходжу до висновку, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити з наступних підстав.

Мотиви слідчого судді.

Частина 1 ст. 306 КПК України встановлює, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Проте чинний кримінальний процесуальний закон не містить чіткого визначення підсудності скарг на рішення, дії чи бездіяльності органу досудового розслідування, зокрема, слідчий суддя якого саме місцевого суду повинен розглядати такі скарги.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що у даному випадку необхідно звернутись до загальних засад кримінального провадження, а саме законності, що регламентована ст. 9 КПК України, а саме ч. 6, якою визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тому слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

Так, Законом України «Про внесення змін до КПК України щодо уточнення окремих положень» № 2367-VIII від 22.03.2018 року, внесено зміни до КПК України, відповідно до яких ч. 2 ст. 132 передбачає, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, на підставі аналогії кримінального процесуального закону, можна зробити висновок, що скарги на рішення, дії або бездіяльність органу досудового розслідування, так само як і клопотання в порядку ст.ст. 132, 184, 234 КПК України, необхідно подавати до місцевого суду за фактичною адресою місця знаходження органу досудового розслідування.

Окрім цього, правова позиція щодо вказаного питання була висловлена в ухвалі Верховного Суду від 22.04.2020 року (справа № 487/7605/19; провадження № 51 - 1901 впс 20), згідно якої колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду було зазначено, що територіальна підсудність визначається за місцем знаходження відповідного державного органу.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013р. за № 223-559/0/4-1-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» вбачається, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК), з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК тощо).

Згідно поданої ОСОБА_2 копії листа начальника відділу УСБУ в Одеській області №65/16/2019 від 14.04.2023 року, повідомлення ОСОБА_2 про вчинення кримінальних правопорушень направлено за належністю до ГУНП в Одеській області з метою перевірки фактів можливого вчинення злочинів, віднесених до компетенції слідчих органів Національної поліції.

Відповідно до постанови голови Національної поліції України ОСОБА_3 № 807 від 28.08.2018р. місцезнаходження ГУНП в Одеській області визначено за адресою: м.Одеса вул . Академіка Філатова, 15-а.

У випадку невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР уповноваженими особами ГУНП в Одеській області, якому скеровано для розгляду повідомлення ОСОБА_2 , заявник буде мати можливість оскаржити бездіяльність органу досудового розслідування до відповідного суду в межах територіальної юрисдикції, а саме - до Київського районного суду м. Одеси.

З приводу висловленої думки ОСОБА_2 що направлення повідомлення до ГУНП в Одеській області не звільняє начальника СВ УСБУ в Одеській області від обов`язку внести відповідні відомості до ЄРДР та не є перешкодою для розгляду скарги на його бездіяльність, то слідчий суддя не погоджується з вказаною позицією скаржника, виходячи з наступного.

Спочатку повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень було подано заявником ОСОБА_2 03.04.2023 року до головного управління СБУ, яке розташоване в м.Києві, а тому враховуючи вказану позицію ОСОБА_2 , логічніше тоді було не погодитись з викладеним в листі заступника начальника Головного управління СБУ від 07.04.2023 року та звертатись до суду зі скаргою про зобов`язання посадових осіб головного управління СБУ розглядати повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень викладених в його заяві. В такому випадку, скарга ОСОБА_2 також вважалась б такою, що подана не в межах територіальної юрисдикції Приморського районного суду м.Одеси, оскільки Головне управління СБУ розташоване за адресою: м.Київ, вул. Володимирська, 33, (в межах Шевченківського району міста Києва), тобто скарга мала б бути поданою за територіальною юрисдикцією до Шевченківського районного суду м.Києва.

Слідчий суддя вважає, що за даних обставин та наявних в скарзі документів, питання щодо розгляду повідомлення ОСОБА_2 скеровано до ГУНП в Одеській області, а тому заявнику, у випадку вчинення бездіяльності цим органом, слід звернутись до відповідного суду за місцем розташування органу досудового розслідування, тобто до Київського районного суду м.Одеси.

Тому слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, додатки до скарги, які надані ОСОБА_2 , приходить до висновку, що подана скарга не підлягає розгляду в межах територіальної юрисдикції Приморського районного суду м. Одеси та підлягає поверненню.

Відповідно до ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді. Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого суді.

Керуючись ст.ст. 32, 303-308 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, повернути особі, яка її подала, на підставі п.2 ч.2 ст. 304 КПК України.

Копію ухвали разом зі скаргою та усіма додатками до неї невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала протягом п`яти днів може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_4

24.04.2023