Провадження №1-кс/127/9737/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000655 від 14.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до правоохоронних органів із заявою звернувся ОСОБА_4 про те, що невідомі особи шахрайським шляхом заволоділи земельними ділянками розташованими на території м. Вінниці, які на праві приватної власності належали його покійному батьку ОСОБА_5 .

Так, відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_5 на підставі рішення 7 сесії 22 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 18.04.1996 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1000 га на території Лука-Мелешківської сільської ради для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд про що видано Державний акт на право власності на землю, серії ВН від 17.02.1997, який зареєстрований в Книзі записі державних актів на право власності на землю за № 82.

Крім того, відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.07.1997 ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,1000 га на території Лука-Мелешківської сільської ради для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що належала останньому на підставі виданого Лука-Мелешківською сільською радою Державного акту на право власності на землю, серії ВН від 17.02.1997, який зареєстрований в Книзі записі державних актів на право власності на землю за № 80.

У 2015 році частина земель Лука-Мелешківської сільської ради відповідно до постанови Верховної ради України № 401-VIII від 13.05.2015 «Про зміну і встановлення меж міста Вінниця і Вінницького району Вінницької області» стала відноситись до м. Вінниці.

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, єдиним спадкоємцем якого є рідний син ОСОБА_4 .

У ході оформлення спадщини ОСОБА_4 стало відомо про те, що земельній ділянці, яка перебувала у власності ОСОБА_5 відповідно до Державного акту на право власності на землю, серії ВН від 17.02.1997, який зареєстрований в Книзі записі державних актів на право власності на землю за № 82 присвоєно кадастровий номер :02:001:0309 та її власником є ОСОБА_7 , підставою для реєстрації права власності 12.08.2014 в Держаному реєстру речових прав стали свідоцтво про право власності серії та номер НОМЕР_1 , що видано на підставі рішення 37 сесії 6 скликання Луко-Мелешківської сільської ради від 04.08.2014.

Крім того, земельна ділянка, яка перебувала у власності ОСОБА_5 відповідно до Державного акту на право власності на землю, серії ВН від 17.02.1997, який зареєстрований в Книзі записі державних актів на право власності на землю за № 80 присвоєно кадастровий номер :02:001:0300 та її власником є ОСОБА_8 , підставою для реєстрації права власності 04.02.2020 в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно став нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу ділянки у ОСОБА_9 , який був власником ділянки відповідно до свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 06.06.2014.

На даний час від ОСОБА_4 надійшло клопотання про накладення арешту на зазначені вище земельні ділянки, оскільки відповідно до отриманих ним відомостей на даний час відбувається продаж ділянок через соціальні мережі з продажу нерухомого майна.

Зазначені земельні ділянки, які необхідно арештувати є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, саме з метою заволодіння ними й були використані підроблені документи відповідно до яких оформлено право власності.

Таким чином, із матеріалів кримінального провадження слідує, що невстановлені на даний час слідством особи достовірно знаючи, про те, що земельні ділянки описані вище перебувають у приватній власності ОСОБА_5 відповідно до виданих та посвідчених у 1997 році документів, використовуючи завідомо неправдиві документи шахрайським шляхом у 2014 році оформили право власності на них на осіб, які жодного відношення до таких ділянок не мають, а тому з метою запобігання подальшого відчуження земельних ділянок, які є речовим доказом у кримінальному провадженні, запобігання можливості зміни відомостей про них, забезпечення в майбутньому відшкодування завданих збитків, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності на даний час ОСОБА_8 , а саме: земельна ділянка в межах м. Вінниці з кадастровим номером :02:001:0300, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,1 га.

На даний час є достатні підстави вважати, що на вище вказану земельну ділянку оформлено право власності по підробленим документам, тому з метою запобігання її подальшої реалізації чи приховування шляхом складання інших підроблених документів виникла необхідність у встановленні заборони суб`єктам державної реєстрації у тому числі державним чи приватним нотаріусам чи іншим уповноваженим суб`єктам реєстрації здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо зазначеної земельної ділянки, оскільки незастосування цих заходів може призвести до зникнення, втрати або пошкодження цього майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню кримінального провадження № 0000655 від 14.08.2023.

Враховуючи наведене, слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, докази, які наявні в матеріалах клопотання в їх сукупності, а також те, що слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, слідчий суддя, з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення цілей та завдань кримінального провадження, з огляду на розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони вчинення суб`єктами державної реєстрації у тому числі державним чи приватним нотаріусам будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0300, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,1 га, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

Виконання ухвали про арешт майнадоручити старшому слідчому СУ ГУНП у Вінницькій області підполковнику поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя