279/2529/23
1-кс/279/709/23

У Х В А Л А
В С Т А Н О В И В:
В ході досудового розслідування допитано ОСОБА_4 , який пояснив, що в користуванні має банківську кредитну картку «ОщадБанк» № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .
В подальшому близько 12 години 20.04.2023 року у нього заблокували мобільний додаток «Ощадбанк» та він звернувся в відділення банку де йому повідомили, що його банківська картка кредитна заблокована, оскільки було здійснено шахрайські дії та його пере направили до працівника банку в подальшому остання йому повідомила, що з його кредитної картки було збільшено кредитний ліміт до 75 000 гривень та в подальшому знято грошові кошти в сумі 60 324 гривні, про що йому було надано випуску з банку.
Було встановлено, що грошові кошти були перераховані на карту № НОМЕР_5 , яка належить ПАТ «Восток банк», згідно довідки з «Ощадбанку».
Проведеними слідчими діями особу, яка скоїла даний злочин не встановлено.
Враховуючи викладене, для забезпечення кримінального провадження, а саме: можливої конфіскації майна, як виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_5 , відкритому ПАТ «Восток банк», позбавивши її права на відчуження та розпорядження коштами на даних рахунках.
З урахуванням наведеного слідчий просить накласти арешт на кошти, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_5 , відкритому ПАТ «Восток банк» з можливістю зарахування на
зазначені рахунки коштів, що надходять, з наданням письмової інформації про суму коштів, на які накладено арешт на час надання ухвали на виконання.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно пункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчий зазначає, що накладення арешту необхідно для забезпечення кримінального провадження, а саме можливої конфіскації майна, як виду покарання.
Разом з тим, санкція ч.3 ст.190 КК України за якою внесено відомості до ЄРДР та проводиться досудове розслідування, не передбачає такого виду покарання, як конфіскація майна.
Крім того, встановлено, що дане клопотання скеровано до суду вдруге.
Так, аналогічне клопотання вже було предметом розгляду слідчим суддею Коростенського міськрайонного суду Житомирської області за результатами якого 02.05.2023 року постановлено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання.
Отже, при повторному зверненні слідчим не наведено обґрунтування якими доказами чи даними доводиться правова підстава і необхідність повторного звернення з клопотанням про арешт майна.
Нормами КПК України не передбачено повторне звернення з клопотанням про арешт майна після рішення суду про відмову в його задоволенні.
Таким чином, недоведеність існування правової підстави для повторного звернення з клопотанням про накладення арешту на майно та його необхідність, вказують на відсутність підстав для застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження.
Керуючись ст. 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1