Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2877/23
У Х В А Л А

04.05.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного у кримінальному провадженні №0000243, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01.04.2023 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянство України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся в суд із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Клопотання мотивує тим, що за даними досудового розслідування встановлено, що 29 березня 2023 року, близько 18 години 00 хвилин, гр. ОСОБА_4 знаходячись на ґрунтовій ділянці, що знаходиться в межах с. Дротинці, Берегівського району, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, взяв двома руками дерев`яну палицю, яку тримаючи в руках, умисно завдав декількох ударів (не менше трьох) сидячому за водійським місцем трактору ОСОБА_8 в область голови та рук, після чого ОСОБА_7 спустився з трактору, після чого втративши рівновагу впав на землю.

В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень, стоячи над лежачим ОСОБА_7 завдав останньому в продовж короткого проміжку часу ще близько п`яти ударів дерев`яною палицею область голови, лівої грудної клітки, лівого плеча, передпліччя, лівої легені та ребер, а також одного удару обутою ногою в область голови.

В результаті протиправних дій, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: синців шкірних покровів лівого плеча та передпліччя, лівої кисті, грудної клітки зліва по задньо-боковій поверхні та лівого стегна в середній третині по зовнішній поверхні, і по цій ознаці згідно п.2.3.5 «б» та п.2.3.2 «б» «Правил судово - медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом № 6» МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасний термін розладу здоров`я, що підтверджується висновком судово-медичного експерта №46/В від 19 квітня 2023 року; струсу головного мозку, що спричинили розлад здоров`я понад 6 але не більше 21 дня, чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п.2.3.3 та п.2.3.2 «б» «Правил судово - медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом № 6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, або незначну стійку втрату працездатності, що підтверджується висновком судово-медичного експерта ' №46/В від 19 квітня 2023 року; тупої травми грудної клітки з закритими переломами ребер, забоєм легені та гемотораксом, що спричинили розлад здоров`я понад 21 день, не являються небезпечними для життя в момент їх спричинення і по цій ознаці, згідно п. 2.2.1 «в» «Правил судово - медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом № 6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянство України, з середньою освітою, офіційно не працюючий, розлучений, раніше не судимий.

Вина підозрюваного ОСОБА_9 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні також підтверджена показами потерпілого - ОСОБА_7 , показами свідків, протоколами провдення впізання за участі свідків, протоколом проведенян слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 .

Сторона обвинувачення переконана, що існують високі ризики, передбачені ст.177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе їм запобігти. Тому на переконання сторони обвинувачення ОСОБА_4 у разі не застосування запобіжного заходу, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; виїхати за межі Закарпатської області або ж за межі території України; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, пояснив, що є високий ризик ухилення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності шляхом виїзду за межі області. Відтак, менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вказаним ризикам. Обґрунтованість підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий заявлене клопотання підтримав.

Захисник ОСОБА_5 проти клопотання заперечила, просила застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки такий буде достатнім для уникнення ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_4 також заперечив проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, запевнив суд, що не має наміру ухилятися від слідства, усвідомлює свій обов`язок зявлятися до слідчого та суду на виклики.

Вивчивши доводи клопотання, дослідивши подані докази, заслухавши позицію прокурора, слідчого, та аргументи сторони захисту, слідчий суддя вирішив наступне.

За даними досудового розслідування встановлено, що 29 березня 2023 року, близько 18 години 00 хвилин, гр. ОСОБА_4 знаходячись на ґрунтовій ділянці, що знаходиться в межах с. Дротинці, Берегівського району, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, взяв двома руками дерев`яну палицю, яку тримаючи в руках, умисно завдав декількох ударів (не менше трьох) сидячому за водійським місцем трактору ОСОБА_8 в область голови та рук, після чого ОСОБА_7 спустився з трактору, після чого втративши рівновагу впав на землю.

В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень, стоячи над лежачим ОСОБА_7 завдав останньому в продовж короткого проміжку часу ще близько п`яти ударів дерев`яною палицею область голови, лівої грудної клітки, лівого плеча, передпліччя, лівої легені та ребер, а також одного удару обутою ногою в область голови.

В результаті протиправних дій, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: синців шкірних покровів лівого плеча та передпліччя, лівої кисті, грудної клітки зліва по задньо-боковій поверхні та лівого стегна в середній третині по зовнішній поверхні, і по цій ознаці згідно п.2.3.5 «б» та п.2.3.2 «б» «Правил судово - медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом № 6» МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасний термін розладу здоров`я, що підтверджується висновком судово-медичного експерта №46/В від 19 квітня 2023 року; струсу головного мозку, що спричинили розлад здоров`я понад 6 але не більше 21 дня, чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п.2.3.3 та п.2.3.2 «б» «Правил судово - медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом № 6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, або незначну стійку втрату працездатності, що підтверджується висновком судово-медичного експерта ' №46/В від 19 квітня 2023 року; тупої травми грудної клітки з закритими переломами ребер, забоєм легені та гемотораксом, що спричинили розлад здоров`я понад 21 день, не являються небезпечними для життя в момент їх спричинення і по цій ознаці, згідно п. 2.2.1 «в» «Правил судово - медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом № 6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянство України, з середньою освітою, офіційно не працюючий, розлучений, раніше не судимий.

Вина підозрюваного ОСОБА_9 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні також підтверджена показами потерпілого - ОСОБА_7 , показами свідків, протоколами провдення впізання за участі свідків, протоколом проведенян слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 ..

02.05.2023 року слідчим СВ відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУШІ в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від суду.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

Стаття 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Згідно ст. 194 цього Кодексу під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В п. 36 рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

ОСОБА_4 є раніше не судимим, йому оголошено підозру у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 (трьох) років, що відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином (ч.1 ст.122 КК України).

Слідчий суддя переконався у наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.122 КК України, а також у наявності достатніх підстав вважати, що існують наведені слідчим у клопотанні ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, зокрема ризик, що ОСОБА_4 може вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; виїхати за межі Закарпатської області або ж за межі території України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного, враховано вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Проаналізувавши обставини вчиненого злочину, поведінку підозрюваного на час вчинення зазначеного правопорушення та його відношення до вчиненого, наслідків вчиненого злочину, а також тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, на думку суду, зазначені обставини вказують на існування зазначених у клопотанні прокурора ризиків, крім того надані матеріали в достатній мірі не підтверджують наявність підстав вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, однак в силу наданих законом повноважень, слідчий суддя вирішує застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196-197, 199, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,-запобіжний захів у вигляді домашнього арешту в нічний час за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 60 днів, починаючи із 04.05.2023 року по 03.07.2023 року (включно).

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не залишати своє місце проживання, а саме АДРЕСА_1 , з 22:00 год по 06:00 год наступного дня.

- прибувати до суду на кожну вимогу;

- не відлучатися за межі Берегівського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із свідком, потерпілим по даному кримінальному провадженню.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Ухвалу направити на виконання до відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який зобов`язаний поставити на облік ОСОБА_4 , про що повідомити слідчого ОСОБА_6

Працівникам відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з метою здійснення контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 , стосовно якого обраний запобіжний захід - домашній арешту в нічний час, надається право з`являтися в житло цієї особи та вимагати надання усних та письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після закінчення цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Вручити копії цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1