УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. смт. Комишани м. Херсон, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який проходить службу у званні солдата на посаді стрільця у військовій частині НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001965 від 20.05.2023

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Старший слідчий СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001965 від 20.05.2023.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні слідчого відділу ВП № 1 Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0001965 від 20.05.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

21.05.2023 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, копії яких долучені до клопотання.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадження, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з мотивів, наведених у ньому, та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, мотивуючи це тим, що підозра у кримінальному провадженні неогрунтована. Підозрюваний не втікав з місця події, а просто пішов на службу, де, за словами захисника, підозрюваний позитивно характеризується. Просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію захисника. Про обставини вчиненого розповів власну версію, при цьому зазначив, що дійсно вдарив потерпілого один раз кулаком під час сварки. Також пояснив, що забрав телефон потерпілого, оскільки вважав, що це був його телефон. В подальшому на наступний день після служби мав намір звернутись до поліції та віддати телефон потерпілого, однак працівники поліції прийшли до нього на службу першими. При цьому підозрюваний заперечив вчинення нападу на потерпілого із ножем, натомість зазначив, що саме потерпілий мав ніж і напав на них. Однак чому в результаті ножові поранення має лише потерпілий, який наразі перебуває із множинними травмами у лікарні, при цьому ні він, ні жоден із його друзі не мають порізів від такого нападу, не зміг пояснити.

Крім того, за клопотанням захисника, в судовому засіданні було допитано ОСОБА_7 - безпосереднього командира підозрюваного, в якості свідка. Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що підозрюваний ОСОБА_4 за час перебування на військовій службі зарекомендував себе як відповідальний військовослужбовець, обізнаний із своїми обов`язками. Зауважень до ОСОБА_4 у його керівництва немає, стягнень до нього не засовувалось, водночас підозрюваний має заохочення.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні слідчого відділу ВП № 1 Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0001965 від 20.05.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

21.05.2023 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість та достатності доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів свідчать про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. При цьому висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

Прокурор в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме в умисному особливо тяжкому злочині проти власності із застосуванням небезпечного для здоров`я особи, що зазнала нападу, насильства, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, а відтак існують ризики, що останній зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Разом з тим, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Слідчим суддею враховуються обставини кримінального правопорушення, особа ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти власності із застосуванням небезпечного для здоров`я особи, що зазнала нападу, насильства, те, що інкримінований підозрюваному злочин створив в очах громадян та військового колективу негативне враження безладдя та безкарності у Збройних Силах України, що є виключним випадком, зважаючи на суспільно-політичну ситуацію в державі, також слідчим суддею береться до уваги практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, слідчий суддя, враховує відомості про вік підозрюваного та відсутність даних про неможливість перебування його під вартою у зв?язку зі станом здоров?я, відсутність достатніх стримуючих факторів для підозрюваного.

Усе наведене вище у сукупності дає підстави слідчому судді стверджувати про існування високих ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити злочинну діяльність.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

При цьому, слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить попередження вищезазначених ризиків.

Крім того, частина 4 ст.183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави.

Вказані вище обставини підозри у вчиненні кримінального правопорушення проти власності із застосуванням небезпечного для здоров`я особи, що зазнала нападу, насильства, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вагомості наявних доказів підозри, особи підозрюваного, дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити до 17 липня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголосити 26 травня 2023 року о 11 годині 10 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1