ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/690/23 Номер провадження 11-кп/814/2182/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, в м. Полтава кримінальне провадження №0000102 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 19 червня 2023 року щодо ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час судового розгляду кримінального провадження №0000102 стосовно

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 17 серпня 2023 року та визначено заставу 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107360 грн, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецьк, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 17 серпня 2023 року та визначено заставу 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107360 грн, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та змінити щодо підзахисного нього запобіжний захід на домашній арешт.

При цьому заперечує наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зазначає про невідповідність клопотання прокурора вимогам ст.184 КПК України.

Вважає необґрунтованим висновок місцевого суду про недостатність більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ставить під сумнів неупередженість суду під час розгляду клопотання прокурора.

Стверджує, що пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення ґрунтується на припущеннях.

Вказує про неналежність та недопустимість певних доказів та стверджує про наявність ознак провокації злочину.

Звертає увагу на особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Приписами ст.422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України) при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою, чи не допущено безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід, тощо.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, суд, всупереч твердженням захисника, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197 і 199 КПК України.

Належним чином врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні повторно, за попередньою змовою групою осіб, таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Крім того, суд обґрунтовано звернув увагу на можливе покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим.

Також, суд взяв до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, дані про його особу, сімейний і майновий стан.

Доводи захисника про можливість більш м`якого запобіжного заходу забезпечити його належну процесуальну поведінку є непереконливими з огляду на доведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зі сплином часу не зменшилися.

На думку колегії суддів, місцевий суд правильно вказав про наявність ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, в тому числі з проникненням до житла чи іншого приміщення, проте на шлях виправлення не став та невдовзі після звільнення з установи відбування покарань обвинувачується у вчиненні в умовах воєнного стану нових епізодів крадіжки майна за попередньою змовою групою осіб, з проникненням до житла потерпілих.

Крім того, на думку колегії суддів, місцевий суд правильно вказав про наявність ризику переховування ОСОБА_8 від суду з огляду на тяжкість покарання, що передбачена санкцією інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Доводи захисника про невідповідність пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення вимогам КПК України, неналежність та недопустимість певних доказів та про наявність ознак провокації злочину повинні оцінюватись судом за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Вказані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 в сукупності з обсягом пред`явленого обвинувачення та характером інкримінованих кримінальних правопорушень свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Колегією суддів не встановлено передбачених ст.75 та ст.76 КПК України підстав, які б виключали участь судді Котелевського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 у даному провадженні, чи ставили під сумнів її неупередженість під час продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Не наведено таких доказів і захисником в апеляційній скарзі.

Крім того, обвинувачений та його захисник під час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не порушували питання про відвід головуючого судді.

Матеріали провадження та апеляційна скарга захисника не містять об`єктивних даних про неможливість тримання обвинуваченого під вартою з огляду на стан його здоров`я.

З огляду на викладене, висновки суду про продовження тримання під вартою ОСОБА_8 ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Отже, апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 19 червня 2023 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4