УХВАЛА

14 червня 2023 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в м. Рівне клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Рівному) територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження № 0000082 від 01.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України про обрання запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2023 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Згідно підозри, 02.03.2023, ОСОБА_5 , згідно Указу Президента України №24 від 27 лютого 2023 року «Про загальну мобілізацію» призваний до лав Збройних Сил України на військову службу під час проведення загальної мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого відправлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №64 від 08.03.2023, молодший сержант ОСОБА_5 вважається таким, що прибув із військової частини НОМЕР_1 для проходження базової загальновійськової підготовки, зарахований на продовольче забезпечення та приступив до виконання службових обов`язків за посадою курсанта 2-го навчального взводу 3-ї навчальної роти 3-го навчального батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, молодший сержант ОСОБА_5 , всупереч ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України N548-XIV від 24 березня 1999 року, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в умовах воєнного стану введеного на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, та відповідно до ст. 1, ч.2 ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», під час мобілізації на особливий період, будучи відрядженим до військової частини НОМЕР_2 із військової частини НОМЕР_1 для проходження базової загальновійськової підготовки, обіймаючи посаду курсанта 2-го навчального взводу 3-ї навчальної роти 3-го навчального батальйону військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби, 10.04.2023, близько 08 години 00 хвилин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , проводить службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби та обов`язки військової служби не виконує, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України.

Підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за вищевказаних обставин, слідчий підтверджує зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а саме: повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріалами службового розсліудвання НОМЕР_2 , протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_1 із копіями документів щодо призову ОСОБА_5 на військову службу за мобілізацією та іншими документами.

Покликаючись на наведене, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, положення ч.7 ст. 176 КПК України, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено безальтернативне понесення винною особою покарання позбавлення волі строком від 5 до 12 років, а тому розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання винним він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. ОСОБА_5 проживає на віддаленій відстані від суду (Хмельницька область, Хмельницький район, село Майдан Морозівський), на території Рівненської області власного житла для проживання не має. Підрозділ у якому він перебував для проведення навчання із військової частини НОМЕР_2 вибув до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ). Молодший сержант ОСОБА_5 до органу досудового розслідуваання доставлений військовслужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 .

2) Підозрюваний шляхом умовляння, залякування із метою зміни показів, наданих під час досудового розслідування та покращення свого становища, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, більшість із яких являються військовослужбовцями військової частини НОМЕР_2 .

3) ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень. Неодноразово притягався органами поліції до адміністративної відповідальності. Останній раніше судимий вироком Кам`янець-Подільського районного суду Хмельницької області від 27 березня 2018 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України. Хоча на даний час в силу ст. 89 КК України судимість погашена, однак, враховуючи негативні характеристики ОСОБА_5 та його спосіб життя, відсутність соціальних зв`язків, що він не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, останній може вчиняти інші кримінальні правопорушення. У разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 продовжить ухилятися від несення обов`язків військової служби, оскільки самостійно до військової частини не повертався до виконання обов`язків військової служби не приступав, підозрюваний може продовжити кримінальне правопорушення, у якому, обґрунтовано підозрюється.

Самовільне залишення військової частини ОСОБА_5 відбулося в умовах повномасштабної агресії Росії в Україні та введення воєнного стану. Самовільне залишення військової частини підриває боєздатність підрозділів, незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може негативно вплинути на інших військовслужбовців військової частини, які також можуть залишити розташування військової частини в умовах воєнного стану.

Прокурор та слідчий просили задоволити клопотання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просив застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід домашній арешт, оскільки на утриманні останнього перебуває малолітня дитина.

Підозрюваний ОСОБА_5 також просив застосувати відносно нього домашній арешт.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, який затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3057-IX від 02.05.2023, затверджено Указ Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року).

Згідно ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану », воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

13.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, і надані стороною обвинувачення докази, свідчать про обґрунтованість підозри.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ч.8 ст. 176 КПК України, п ід час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

З огляду на обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, положення ч.8 ст. 176 КПК України, стосовно останнього слід застосувати запобіжний захід, тримання під вартою.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

З огляду на обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також тяжкість кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а доказів, що на утриманні у підозрюваного перебуває малолітня дитина, стороною захисту не подано, він не одружений, відсутність осіб, б перебували на його утриманні, у своїй сукупності вказує на існування ризиків передбачених п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Про існування ризиків передбачених п. п. 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведено.

Враховуючи вищевикладене, а також що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, вчиненого в умовах воєнного стану, обставини його вчинення та наслідки, тяжкість покарання яке загрожує підозрюваному, та наявність обґрунтованого ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, у своїй сукупності унеможливлює застосовування щодо останнього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою, не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, а саме дезертирство, вчинене в умовах воєнного стану, та який є особливо тяжким злочином, а також обставини кримінального правопорушення, підстав для визначення розміру застави підозрюваному, як альтернативного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст.176-178,183,193-194,196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю с. Майдан Морозівський Ярмолинецького району Хмельницької області, українця, громадянина України, запобіжний захід - тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 11.08.2023.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 11.08.2023

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1