Справа № 953/3582/23
н/п 1-кс/953/4116/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судовий засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м.Харкові клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 від 01.02.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Пирятин Полтавської області, громадянину України, із середньою спеціальною освітою, розлученому, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацездатних осіб на утриманні не має, який офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає заадресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, --

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2023 року до суду надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 від 01.02.2023 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що відділом з розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області здійснюєтться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000127 від 01.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого за ч.1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.01.2023 на адресу СУ ГУНП в Харківській області надійшов рапорт УСР в Харківській області ДСР НП України про те, що громадянин ОСОБА_9 причетний до незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами та їх збуту на території міста Харкова.

Під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, у вересні 2022 року, точні дата та час під час досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу с. Гракове Харківської області, отримав від невстановленої під час досудового слідства особи металевий предмет зовні схожий на корпус гранати РГД-5, який згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України № 379ХК/7 від 02.06.2023 є обмежено небезпечним, який останній вирішив привласнити собі та зберігати як зразок для виготовлення мортир в майбутньому. Приблизно в цей самий час ОСОБА_4 , перебуваючи в лісозмузі біля с. Гракове Харківської області випадково знайшов предмет зовні схожий на мінометну міну 82 мм без підривача та вишибного заряду, яка згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України № 379ХК/9 від 02.06.2023 є обмежено небезпечною, яку він також вирішив зберігати як зразок для виготовлення перехідників у майбутньому.

З середини травня 2023 року, точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 02.06.2023, при невстановлених обставинах ОСОБА_4 незаконно привласнив: 1) 4 предмети зовні схожі на підривачі УЗРГН, які згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України № 379ХК/1 від 02.06.2023 є небезпечними, 2) предмет схожий на підривач УДЗ, який згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України № 379ХК/2 від 02.06.2023 є небезпечним, 3) 2 металевих предмета зовні схожих на корпус гранати Ф-1, які згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України № 379ХК/7 від 02.06.2023 є обмежено небезпечними, 4) предмет зовні схожий на корпус гранати РГН, який згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України № 379ХК/4 від 02.06.2023 є небезпечним, 5) предмет зовні схожий на корпус гранати з осколковою сорочкою DM 51, який згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України № 379ХК/3 від 02.06.2023 є небезпечним, 6) предмет зовні схожий на підривач HGRZ DM 822 A3 LOS DNM 05 K0018, який згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України № 379ХК/8 від 02.06.2023 є обмежено небезпечним, 7) предмет зовні схожий на корпус гранати М 67, який згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України № 379ХК/3 від 02.06.2023 є небезпечним, 8) предмет зовні схожий на димову гранату типу РДГ-Б, який згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України №379ХК/6 від 02.06.2023 є обмежено небезпечним, та 9) 20 патронів калібру 7,62 мм. ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що всі зазначені предмети мають в своєму складі вибухову речовину та конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, всупереч передбаченого законом дозволу, в порушення правового режиму поводження зі зброєю, визначений п.п. 1, 2 ст. 9 постанови КМУ № 576 від 12.10.1992 року «Про затвердження Положення про дозвільну систему», розділу 12 п.12.1, 12.2, розділу 14 п.14.1, розділу 15 п.15.1 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, вирішив незаконно зберігати за місцем свого постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вибухову речовину без передбаченого законом дозволу.

02.06.2023 року у період часу з 06:40 год. по 13:26 год. в ході обшуку житла за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , проведеного згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова виявлено та вилучено: 1) металевий предмет зовні схожий на корпус гранати РГД-5, який згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України № 379ХК/7 від 02.06.2023 є обмежено небезпечним; 2) предмет зовні схожий на мінометну міну 82 мм без підривача та вишибного заряду, яка згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України № 379ХК/9 від 02.06.2023 є обмежено небезпечною; 3) 4 предмети зовні схожі на підривачі УЗРГН, які згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України № 379ХК/1 від 02.06.2023 є небезпечними, 4) предмет схожий на підривач УДЗ, який згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України № 379ХК/2 від 02.06.2023 є небезпечним, 5) 2 металевих предмета зовні схожих на корпус гранати Ф-1, які згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України № 379ХК/7 від 02.06.2023 є обмежено небезпечними; 6) предмет зовні схожий на корпус гранати РГН, який згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України № 379ХК/4 від 02.06.2023 є небезпечним; 7) предмет зовні схожий на корпус гранати з осколковою сорочкою DM 51, який згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України № 379ХК/3 від 02.06.2023 є небезпечним; 8) предмет зовні схожий на підривач HGRZ DM 822 A3 LOS DNM 05 K0018, який згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України № 379ХК/8 від 02.06.2023 є обмежено небезпечним; 9) предмет зовні схожий на корпус гранати М 67, який згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України № 379ХК/3 від 02.06.2023 є небезпечним; 10) предмет зовні схожий на димову гранату типу РДГ-Б, який згідно довідки Управління вибухотехнічної служби НП України №379ХК/6 від 02.06.2023 є обмежено небезпечним; 11) 20 патронів калібру 7,62 мм, які ОСОБА_4 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу за місцем свого мешкання.

02.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України, обто у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долученні до клопотання.

Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України та наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватися від органу досудового розслідування, суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за інкримінований злочин, враховуючи їх вагомість, слідчий вказує про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також з метою забезпечення виконання ним покладених на нього кримінальним процесуальним законодавством процесуальних обов`язків у якості особи, стосовно якої здійснюється кримінальне переслідування у якості підозрюваного

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомлену підозру визнав та не заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певниий час доби.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши надані матеріали та докази у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000127 від 01.02.2023, в рамках якого подається клопотання.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2023 за фактом того, що 30.01.2023 на адресу СУ ГУНП в Харківській області надійшов рапорт УСР в Харківській області ДСР НП України про те, що громадянин ОСОБА_9 причетний до незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами та їх збуту на території міста Харкова.

ОСОБА_4 о 17 годині 00 хвилин 02 червня 2023 року у кримінальному провадженні №0000127 від 01.02.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу. Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_4 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 02.06.2023.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_4 який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувався останнім в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України не затримувався.

Відповідно до с.т77 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.94 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_4 є осудною особою, яка досягла 16-річного віку.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення документів: показань свідк а ОСОБА_10 , які містяться в протоколі допиту свідка від 17.05.2023; показань свідка ОСОБА_11 , які містяться в протоколі допиту від 18.05.2023; даних протоколу обшуку від 02.06.2023, який проводився за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловому будинку з надвірними будівлями та прибудинковою територією за адресою: АДРЕСА_2 ; даних акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 02.06.2023; даних довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 02.06.2023; даних протоколу огляду предметів від 02.06.2023.

Крім того, слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочинів, в якому підозрюється ОСОБА_4 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст.95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Разом з тим, слідча суддя вважає не доведеним ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки стороною обвинувачення не надано доказів, які б підтверджували, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому. А тому, будь-які обґрунтовані підстави вважати, що наявний ризик можливого вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, без надання вагомого і достатнього підтвердження цього є неприпустимим і суперечить презумпції невинуватості.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.2 ст. 181 КПК України).

Разом з цим, п. 3, 4, 5, 8 ч. 1 ст.178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного.

Слідчою суддею встановлено дані щодо особи підозрюваного, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, розлучений, проживає у цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має.

Дослідивши в сукупності докази наданні як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, а також данні щодо особи підозрюваного, слідча суддя прийшла до висновку, що прокурор довів шляхом доказування в судовому засіданні, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, у порівнянні з домашнім арештом не буде достатнім заходом забезпечення кримінального провадження.

За викладених у сукупності обставин, слідча суддя дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що чинне законодавство надає можливість покладення додаткових обов`язків при обранні такого запобіжного заходу, як домашній арешт, слідча суддя вважає за необхідне покладення на підозрюваного додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Наявність контролю з боку уповноважених осіб стане надійною запорукою щодо унеможливлення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в тому числі на які посилався слідчий та прокурор при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту в певний час доби, оскільки сторона обвинувачення не позбавлена процесуальної можливості, в будь-який момент звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.

З огляду на те, що стороною обвинувачення доведено неможливості застосування до підозрюваним іншого більш м`якого запобіжного заходу, слідча суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло у період з 22-00 години до 06-00 години за адресою: АДРЕСА_2 , із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід стане надійною запорукою дотримання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а покладення на нього додаткових обов`язків забезпечить дотримання вимог ст. 2 та ч.2 ст. 28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 194, 372, 376 ч.2 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло у період з 22-00 години до 06-00 години за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в межах строку досудового розслідування, на 56 (п`ятдесят шість ) дніі до 31 липня 2023 року включно.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не залишати місце фактичного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 .

Встановити строк дії ухвали до 31.07.2023.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1