УХВАЛА

2 травня 2023 року

м. Київ

справа № 439/839/21

провадження № 51-2663ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від

4 серпня 2022 року і ухвалу Львівського апеляційного суду від 2 лютого 2023 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ,

встановив:

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог п. 4 ч. 2, ч. 3 цієї статті.

Зокрема, у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак у поданій скарзі, захисник порушуючи питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, зазначаючи про незаконність оскаржуваних судових рішень хоча формально і послалася на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, проте, окрім іншого, по суті скарги заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження

(ст. 411 КПК), вказує на однобічність та неповноту досудового розслідування та судового розгляду (ст. 410 КПК), надає свою оцінку доказам у кримінальному провадженні, ніж її дали суди, що в силу статей 433, 438 КПК не може бути предметом касаційного розгляду та виходить за межі перегляду суду касаційної інстанції.

Всупереч наведеним положенням процесуального закону, в касаційній скарзі захисник не зазначає, яких саме порушень допустилися судові інстанції та не конкретизує, в чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом вироку районного суду та ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 404, 412, 419 КПК.

Положенням ч. 3 ст. 427 КПК, встановлено, що якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі.

Таким чином, допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 4 серпня 2022 року і ухвалу Львівського апеляційного суду від 2 лютого 2023 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3