ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1551/23 Справа № 204/8663/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2023 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 06 серпня 2023 року, без визначення розміру застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього до здійснення спроб переховування.

Слідчим суддею визнано доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого; вчинення нового кримінального правопорушення, та вказано про неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2023 року скасувати.

В обґрунтування своєї скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків.

Звертає увагу на те, що органом досудового розслідування не надано належних доказів існування заявлених ризиків, а саме незаконного впливу на свідків та потерпілого та здійснення спроб переховування, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вважає пред`явлену його підзахисному підозру необгрунтованою, оскільки потерпілий ОСОБА_9 в суді першої інстанції пояснив, що він добровільно віддав мобільний телефон та телевізор ОСОБА_8 в рахунок наявного боргу.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді і відсутність підстав для застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_8 під вартою цих вимог закону дотримався.

Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки даний факт підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах провадження.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: витягом з ЄРДР; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 05.06.2023 року, які вказали, що ОСОБА_8 наніс удари потерпілому ОСОБА_9 , після чого з його помешкання виніс телевізор та телефон (а.с. 24-25, 26-27); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 05 червня 2023 року, який вказав, що ОСОБА_8 проник на територію домоволодіння останнього та наніс потерпілому кілька ударів в область голови, після чого відшукував грошові кошти, та скориставшись тим, що воля ОСОБА_9 до опору була подолана, виніс з його помешкання телевізор та мобільний телефон, розпорядившись викраденим на власний розсуд (а.с. 19-20); протоколом огляду місця події від 05.06.2023 року (а.с. 21-23); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.06.2023 року за участю свідка ОСОБА_11 , який вказав на особу під фото№4 ( ОСОБА_8 ), яка особу, яка побила потерпілого ОСОБА_9 та виніс з його будинку телевізор (а.с. 63-64); протоколами огляду предметів від 06.06.2023 року (а.с. 70-72); протоколом огляду від 06.06.2023 року, на якому оглянуто відеозапис з приміщення ломбарду ПТ Ломбард Онікс, на якому зафіксовано, ОСОБА_8 , який заходить до приміщення ломбарду та в руках тримає телевізор чорного кольору, який заносить до службового приміщення для оцінки. Зазначені доказі у своїй сукупності вказують на вірогідну причетність ОСОБА_8 до інкримінованого злочину.

З наведених обставин, слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри щодо останнього в обсязі, достатньому для застосування відносно нього запобіжного заходу, з яким колегія суддів погоджується.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Є правильними також висновки суду першої інстанції щодо наявності відносно ОСОБА_8 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

Про вагомість цього ризику, а також про існування ризику вчинення нових кримінальних правопорушень, свідчить і те, що ОСОБА_8 на протязі тривалого часу не працевлаштований, легального джерела доходу не має, соціально стримуючи фактори у виді міцних соціальних звя`зків та наявності утриманців у останнього відсутні.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись з огляду на чинники, пов`язані з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку ймовірності переховування підозрюваного від суду, колегія суддів вважає, що існує достатньо висока вірогідність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Враховуючи, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню розпочато лише 06 червня 2023 року та органу слідства необхідно провести слідчі дії за участю підозрюваного, а також потерпілого та свідків, ризик незаконного впливу на останніх з боку підозрюваного також існує оскільки підозрюваний ОСОБА_8 із ними особисто знайомий, йому відомі їх повні анкетні дані та місце проживання.

Про особливу вагомість цього ризику свідчить характер інкримінованого підозрюваному злочину, який пов`язаний із застосуванням до потерпілого, незважаючи на присутність при цьому інших осіб, насильства для подолання його волі до спротиву з метою заволодіння належним останньому майном, що дозволяє грунтовно припускати, що ОСОБА_8 є особою зухвалою, схильною до застосування насильства до інших осіб у власних інтересах, зневажливо ставиться до суспільства та встановлених у ньому правил.

Згідно із вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення з застосуванням до потерпілого насильства, а також легального джерела доходу не має, на даній стадії розгляду колегія суддів погоджується з висновком суду про неможливість визначення застави.

Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_8 під вартою, колегія суддів враховує, що останній небезпідставно підозрюється у скоєнні тяжкого корисливого злочину із застосуванням насильства, не працевлаштований, легального джерела доходу та утриманців не має, а отже не обтяжений міцними соціальними зв`язками, які могли б стати стримуючим фактором у продовженні протиправної поведінки та утриманні від вчинення дій на перешкоджання досудовому розслідуванню.

Аналізуючи вищенаведені обставини, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про його особу, є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4