У Х В А Л А

04.09.2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченогоу об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування необхідності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час судового провадження прокурор послався на наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування від суду, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки неодноразово судима. Неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів обґрунтовує тяжкістю інкримінованих злочинів та вчинення злочину під час іспитового строку, що обумовлює можливість тримання під вартою. На думку прокурора, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків та не гарантує можливості запобігти ризикам.

В свою чергу, обвинувачена та її захисник заперечили проти застосування найсуворішого запобіжного заходу, просили суд застосувати до обвинуваченої більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, зокрема домашній арешт.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов таких висновків.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.07.2023 обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 08.09.2023 року включно.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Санкція ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.Разом з тим, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких умов суду належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Щодо обґрунтованості підозри.

Суд звертає увагу на те, що оцінка обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення судом здійснюватиметься після закінчення судового розгляду під час ухвалення вироку. Станом на 04.09.2023 року стадія досудового розслідування завершена та зібрано усі докази, які прокурор вважав достатніми для складення обвинувального акту. Із змісту обвинувального акту, який надійшов до суду, вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України. В обвинувальному акті зокрема викладене формулювання обвинувачення та фактичні обставини правопорушення.

Щодо ризиків кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України. Санкція ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимата обвинувачується у вчиненні злочину вчиненого під час відбування іспитового строку. Отже, суд погоджується з доводами прокурора, що обвинувачена може вчиняти в подальшому дії з метою переховування. Співставлення можливих негативних для нього наслідків переховування у вигляді її можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Також, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 раніше неодноразово судима, не працевлаштована, не має постійного джерела прибутку.Отже, суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а тому на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні судового провадження, у тому числі щодо належного виконання ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків. На думку суду, застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні обвинуваченій цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити спробам переховуватись від суду та вчинити нове кримінальне правопорушення. Про обрання відносно неї особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру. Застосування до ОСОБА_6 особистого зобов`язання не забезпечить її належної поведінки і не зменшить наявність ризиків, не зможе перешкодити їх реалізації. Отже, суд погоджується із доводами прокурора про недостатність застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слід визначити заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 гривень. На думку суду, такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених цим КПК України. У разі внесення застави, на обвинувачену покладаються наступні обов`язки, що діють протягом двох місяців, а саме: прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи; не відлучатися із Бориспільського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 194-197, 314, 315 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 01 листопада 2023 року включно.

Утримувати обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під вартою у Державній установі «Київській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на такий депозитний рахунок: (Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області; код отримувача (ЄДРПОУ) 26268119; рахунок отримувача UА0018661; призначення застава) згідно квитанції від (дата та № квитанції).

У разі внесення застави на обвинуваченого покладаються наступні обов`язки, що діють з моменту внесення застави, а саме: прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи; не відлучатися із Бориспільського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора, суду. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого в разі його звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, визначити до 01.11.2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 07.09.2023 об 08.30 год.

Суддя ОСОБА_1