Справа № 145/628/23
Провадження №1-кп/145/126/2023
ВИРОК

Іменем України

"09" червня 2023 р. смт. Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 23.01.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чижівка Новоград-Волинського району, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, стрільця В/ч НОМЕР_1 , раніше судимого в останнє вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.02.2021 року за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, згідно ст.ст. 75, 76 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10.05.2022 року звільненого від основного покарання у виді трьох років позбавлення волі призначеного вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.02.2021 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, старший сержант ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, дію якого продовжено Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022, в ранковий час 23.01.2023, приблизно о 07:00 год., перебуваючи по вулиці Юності, в м. Гнівань Гніванської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, маючи корисливий умисел та мотив спрямований на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, умисно, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки за їх вчинення та будучи в стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання амфетаміну, з метою вчинення розбійного нападу, заздалегідь приготувавши предмет ззовні схожий на ніж та одягнувши темну маску, з метою приховання низу обличчя, будучи одягнутим в комуфляжну куртку військового типу «піксель», без розпізнавальних знаків, зайшов до приміщення АЗС «Маркет», що розташоване за адресою: вул. Юності, 1-А, м. Гнівань Гніванської територіальної громади Вінницького району Вінницької області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу, з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 підійшов до оператора даної АЗС - ОСОБА_6 , а саме до її робочого місця і каси та з метою незаконного заволодіння всіма коштами з каси АЗС, умисно, демонструючи наявний в його руках предмет схожий на ніж, висловлював ОСОБА_6 усну вимогу передати йому всі грошові кошти, що наявні в касі та в разі відмови погрожував застосувати відносно ОСОБА_6 даний предмет схожий на ніж та завдати таким чином шкоди її життю та здоров`ю, що виразилось в погрозі застосувати насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Надалі, побоюючись бути викритим випадковими свідками, ОСОБА_4 взявши у ОСОБА_6 у новому та запакованому вигляді пачку сигарет «Winston Xstyle Silver» вартістю 78,42 грн., напій «REVО» об`ємом 0,5 л вартістю 47,93 грн., та пачку жувальної гумки «Оrbit весела лохина» вартістю 14,30 грн., після чого, не розрахувавшись за дані товари, покинув місце вчинення злочину, та зник у невідомому напрямку, завдавши ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 140,65 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та підтвердив викладене в обвинувальному акті, просив суворо не карати, цивільний позов не визнав. Також, виступаючи з останнім словом просив суд при призначенні покарання врахувати те, що він захищав Батьківщину ще будучи в АТО та захищаючи Донецький аеропорт і має низку нагород та орденів, серед яких і ОСОБА_7 Хмельницького 3-го ступеня Серії АТ 295444 від 17.02.2016 року №53.

Потерпіла ОСОБА_6 також підтвердила викладене в обвинувальному акті. Пояснила, що дана подія сталась в понеділок, у вечірній час, вона на роботі була сама. В 05-00 год. ранку вона відкрила АЗС, почала прибирати, зайшов обвинувачений, він був в спортивних штанах, камуфляжній куртці з балаклавою, взяв каву. Потім сталась подія, яка викладена в обвинувальному акті. Це все відбувалось десь 15-20 хвилин. Вона звільнилась з роботи, тому що не змогла там працювати, і весь час п`є заспокійливі ліки, за медичною допомогою не зверталась. Цивільний позов підтримала та вказала, що на даний час вона не працює, оскільки після даного випадку звільнилась з місця роботи та приймає заспокійливі припарати.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст.349 КПК України показами обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд, при дослідженні доказів, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_6 та дослідженням даних про особу обвинуваченого, процесуальних витрат та речових доказів.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у нападі, з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та вчинений в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_8 є щире каяття.

Обставиною, що згідно ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення кримінального правопорушення в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

За приписами ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання суд виходить з положень ст. 65 КК України, та приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, вищенаведені обставини, наведені дані про особу обвинуваченого, та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, та вважає, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.4 ст.187 КК України, з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини висловлену у справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного обвинуваченого такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Отже, призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проходження служби, медичну характеристику, яка вказує на практично здоровий стан, а також наявність отриманих під час служби нагород та орденів, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити мінімальне покарання в межах санкцій ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

По справі потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на її користь 50000грн. відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи цивільний позов, суд, вислухавши цивільного позивача, цивільного відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ППВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках.

Відтак, суд враховує глибину моральних страждань потерпілої, отримані нею душевні травми, ступінь вини підсудного, його вік, стан здоров`я, майновий стан, інші обставини справи, а тому вважає за можливе стягнути на користь ОСОБА_6 - 10000грн. на відшкодування моральної шкоди.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний у відношенні ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Вінницька установа виконання покарань №1» необхідно залишити без змін.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395, 532 , 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років, з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

До приведення вироку у виконання залишити ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, а саме 23.01.2023 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.01.2023 року по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз в сумі 1660 (одна тисяча шістсот шістдесят) гривень 84 копійки.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 - 10000 (десять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Арешт накладений ухвалами слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 27.01.2023 року в справі № 145/144/23 (провадження 1-кс/145/57/2023, 1-кс/45/61/2023) на тимчасово вилучене майно - скасувати.

Речові доказами по справі після набрання вироком законної сили розпорядитись наступним чином:

- балаклаву; одну пару кросівок, мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI», EMEI 1: НОМЕР_2 , EMEI 2: НОМЕР_3 ; запальничку, ключі від автомобіля, шнурки з кросівок, банківську картку «Ощадбанку», наручний годинник «Castor»; військовий квиток та посвідчення УБД на ім`я ОСОБА_4 , які знаходяться у Відділенні поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної

поліції у Вінницькій області - повернути законному володільцю;

- жерстяну запаковану банку напою «REVO» терміном придатності з 08.10.2022 по 04.04.2024, яка знаходиться у Відділенні поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної

поліції у Вінницькій області - знищити.

Вирок може бути оскаржений сторонами виключно з підстав, передбачених ч.2 ст.394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_9