Справа № 303/3520/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження : підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/245/23, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2023 року, задоволено погоджене прокурором клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 (далі - слідчий), у кримінальному провадженні №0000486, внесеному 20.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 червня 2023 року включно з визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 гривень.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладено такі процесуальні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

З матеріалів клопотання убачається, що 21 квітня 2023 року, до слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий із погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 . Відповідно до клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, і за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Слідчий у клопотанні також зазначає, що досудовим розслідуванням здобуті докази у підтвердження підозри, на підставі яких 21.04.2023 ОСОБА_5 висунута підозра і 20.04.2023 ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України було затримано, що необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 викликана метою забезпечення виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. При цьому, слідчий у клопотанні зазначає, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість і невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може : переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які на момент розгляду клопотання не допитані, також може відшукати потерпілого, чинити відносно нього тиск та психологічний вплив з метою зміни ним показів, або відмови від них; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий, вчинив злочин в умовах воєнного стану, тому є ризик того, що він може скоїти нове кримінальне правопорушення. Слідчий у клопотанні також зазначає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та не досягне мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні. Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, слідчий просить відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів або визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 береться до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, у разі доведення вини ОСОБА_5 йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років. Разом з тим, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази також дійшов висновку про те, що досудовим розслідуванням здобуті докази у підтвердження підозри, на підставі яких 21.04.2023 ОСОБА_5 висунута підозра і його 20.04.2023 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, про доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань для уникнення кримінальної відповідальності; вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою отримання засобів для існування. Приймаючи рішення слідчий суддя взяв до уваги і те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні корисливого тяжкого злочину, вчиненого в стані алкогольного сп`яніння, не має ні постійного місця роботи та джерела доходів, ні міцних соціальних зв`язків, тому обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід буде неефективно. Вищезазначені обставини в їх сукупності свідчать про те, що слідчим доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Тому, з огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що для убезпечення вищезазначених ризиків щодо підозрюваного ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу. Визначаючи розмір застави слідчий суддя взяв до уваги тяжкість кримінального правопорушення, ступінь ризиків, дані про особу підозрюваного, вчинення діяння в умовах воєнного стану, і дійшов висновку, що застава у розмірі сорок прожиткових мінімумів для працездатних осіб, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірною для нього.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Вважає, що підозра його підзахисному є необґрунтованою. Зазначає що слідчий суддя не врахував той факт, що вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не підтверджені жодними належними доказами. На переконання апелянта, слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу не обґрунтовується неможливість запобігання вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів. Окрім цього, адвокат зазначає, що слідчим суддею залишено поза увагою те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із ізоляцією від суспільства.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядаються за прокурора та захисника, неявка яких, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб апеляційний суд бере до уваги, що: прокурор та захисник належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги захисник не подавав; підозрюваний не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі прокурора та захисника. При оцінці заяви прокурора ОСОБА_8 про відкладення розгляду апеляційної скарги береться до уваги те, що в заяві не наведено таких обставин, які можна було визнати поважними причинами неявки на розгляд апеляційної скарги, а розгляд апеляційної скарги вже відкладався, доводи заяви прокурора про відкладення розгляду апеляційної скарги (зайнятість в іншому судовому засіданні) визнаються такими, що не підтверджені жодними доказами та не дають підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 .

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Мукачівською окружною прокуратурою.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог, передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема протоколами прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, огляду місця події, допиту потерпілого ОСОБА_9 , пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, затримання підозрюваної особи, висновком експерта, на підставі яких 21.04.2023 винесено повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Дослідивши додані до клопотання докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_5 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що підозра ОСОБА_5 є необґрунтованою, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеним вище. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що сторона захисту не посилається на будь-які обставини та докази, які б свідчили про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України ризиків, зокрема можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з його тяжкістю (передбачене ч. 4 ст. 186 КК України кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років) та даними про особу підозрюваного (відповідно до ст. 89 КК України не судимий, офіційно не працює та не має постійного джерела доходів, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Поряд із цим, апеляційний суд вважає, що наявність передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 , фактичні обставини, за яких ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а також дані про особу підозрюваного, свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не підтверджені жодними належними доказами, і органом досудового розслідування не обґрунтовується неможливість запобігання вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище визнає такими, що не спростовують висновків слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконного впливати на потерпілого чи свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_5 таких захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_5 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, - апеляційний суд також відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків слідчого судді, вважаючи, що викладені в ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження у ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, характер та спосіб його вчинення, негативні наслідки для суспільства від злочинів проти власності, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, і дійшов належного висновку про визначення йому розміру застави, який, у разі його внесення, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 як підозрюваного у кримінальному провадженні.

Тому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що визначений розмір застави, передбачений ст. 182 КПК України, гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, і у свою чергу обґрунтовано визначив розмір застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

При цьому, апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі і про майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_5 апеляційним судом не встановлено. Також, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке може бути призначено за його вчинення, обставини його скоєння, наявні в матеріалах судового провадженні відомості про особу підозрюваного, кількість та ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід чи застава в меншому розмірі, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Колегія суддів також вважає, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказувалось під час її розгляду; що строк дії оскаржуваної ухвали сплив, а відповідно до письмової заяви прокурора ОСОБА_8 , яка надійшла до апеляційного суду 20.06.2023, у даному кримінальному провадженні складено обвинувальний акт, який скеровано до Мукачівського міськрайонного суду, що свідчить про те, що досудове розслідування завершено.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 квітня 2023 року, якою задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000486, внесеному 20.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 червня 2023 року включно з визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 гривень, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: