Справа № 362/5872/18
Провадження №1-кп/359/55/2023
У Х В А Л А

21 червня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

під час судового розгляду кримінального провадження №0000131, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2018 року з обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинуваченому посвідчення водія,

в с т а н о в и в :

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

21.06.2023 року, під час судового засідання, судом на обговорення було поставлено питання щодо розгляду клопотання захисника, поданого 08.06.2023 року про повернення обвинуваченому посвідчення водія.

У клопотанні захисник зазначив, що на стадії досудового розслідування даного провадження, а саме під час затримання підозрюваного на той час ОСОБА_6 згідно протоколу його затримання, у останнього, окрім іншого, було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на його ім`я. Дана обставина підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 18.07.2018 року. Станом на сьогоднішній день судом вже досліджено письмові матеріали справи, які на думку сторони обвинувачення мають доказове значення щодо висунутого ОСОБА_6 обвинувачення. При цьому, на думку сторони захисту, вилучене у обвинуваченого під час його затримання посвідчення водія не має жодного доказового значення для встановлення будь-яких обставин в даному кримінальному провадженні. Тому, враховуючи необхідність обвинуваченого у повсякденному користуванні транспортним засобом виникла необхідність у зверненні до суду з даним клопотанням, оскілки жодного значення для кримінального провадження таке не має.

Обвинувачений в судовому засіданні просив задовольнити клопотання його захисника та повернути йому посвідчення водія.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання адвоката.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до частини 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Так, ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2018 року було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, зокрема посвідчення водія серія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 , яке було вилучене в ході затримання останнього та проведення його обшуку.

Метою накладення арешту на вказане майно, є забезпечення збереження речових доказів.

В той же час, станом на сьогоднішній день судом вже досліджено письмові матеріали справи, які на думку сторони обвинувачення мають доказове значення щодо висунутого ОСОБА_6 обвинувачення.

При цьому, суд враховує необхідність обвинуваченого у повсякденному користуванні транспортним засобом, а також думку сторони захисту, що вилучене у обвинуваченого під час його затримання посвідчення водія не має жодного доказового значення для встановлення будь-яких обставин в даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим в його подальшому утриманні відпала необхідність.

З огляду на зазначене, враховуючи положення ч. 2 ст. 100 КПК України, позицію сторони обвинувачення, яка не заперечувала щодо повернення обвинуваченому посвідчення водія, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування арешту запровадженого ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2018 року, а саме в частині накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане на ім`я ОСОБА_6 та повернення його власнику.

За встановлених обставин, повернення вказаного майна не створить будь-яких перешкод для подальшого розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 167, 169, 170, 174, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинуваченому посвідчення водія - задовольнити.

Скасувати ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2018 року в частині накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане на ім`я ОСОБА_6 .

Посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 повернути власнику - ОСОБА_6 .

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3