Номер провадження: 11-кп/813/807/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2022 року, у кримінальному провадженні № 0000948, внесеному до ЄРДР 27.05.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, українки, з вищою освітою, незаміжньої, інспектора з кадрів ТОВ «ЮГФУД», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

установив:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Зазначеним вироком суду ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено їй покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, із покладанням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 визначено не застосовувати.

Вироком також вирішено питання щодо долі речових доказів, заходів забезпечення та процесуальних витрат у справі.

Відповідно до вироку суду першої інстанції на початку березня 2020 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_7 , використовуючи мобільний телефон, вступила, з корисливих мотивів, у попередню змову з невстановленою органом досудового розслідування особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, з якою домовилась незаконно збувати, шляхом «закладок», наркотичні засоби та психотропні речовини на території міста Одеси.

На виконання попередньої змови, з метою незаконного корисливого збуту, шляхом «закладок», наркотичних засобів та психотропних речовин на території міста Одеси, в середині травня 2020 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи на території міста Одеси, більш точного місця не встановлено, незаконно придбала, шляхом «закладки», у невстановленої органом досудового розслідування особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, наркотичні засоби та психотропні речовини.

В подальшому, на виконання попередньої змови, 27.05.2020 року в ранковий час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку № 69 по вулиці Ніжинська в місті Одесі, з корисливих мотивів, незаконно збула, шляхом «закладки», психотропну речовину. Після чого, з метою незаконного збуту, шляхом «закладок», інших наркотичних засобів та психотропних речовин направилася на вулицю Дюківська в місті Одесі.

27.05.2020 року в ході огляду слідчо-оперативною групою Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області місця події ділянки місцевості, розташованої біля будинку № 69 по вулиці Ніжинська в місті Одесі, виявлено та вилучено: прозорий полімерний пакет з замком «zip lock», всередині якого знаходилось дві таблетки бежевого кольору та три таблетки сірого кольору.

Встановлено, що три таблетки сірого кольору, загальною масою 1,497 г., в прозорому полімерному пакеті з замком «zip lock», містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА(3,4-метилендіоксиметамфетамін).

Загальний кількісний вміст МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін) становить - 0,372 г.

Встановлено, що дві таблетки бежевого кольору, загальною масою 0,779 г., в прозорому полімерному пакеті з замком «zip lock», містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено тенамфетамін (МДА).

Загальний кількісний вміст тенамфетаміну (МДА) становить 0,252 г.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 27.05.2020 року співробітниками Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, під час проведення оперативно-розшукових заходів по вулиці Дюківська в місті Одесі, виявлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: місто Одеса, вулиця Дюківська, 8, намагається, підшукує місце, незаконно збути, шляхом «закладки», наркотичні засоби та психотропні речовини. Після чого, вказаними співробітниками поліції було визвано слідчо-оперативну групу.

27.05.2020 року за адресою: місто Одеса, вулиця Дюківська, 8, слідчо-оперативною групою Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області під час проведення особистого обшуку ОСОБА_7 виявлено та вилучено: полімерний запаяний пакет, всередині якого знаходилась речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору; двадцять сім полімерних запаяних пакетів, всередині кожного з яких знаходилась речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору; чотири полімерних запаяних пакетів, всередині кожного з яких знаходились гриби; шість полімерних запаяних пакетів, всередині кожного з яких знаходилась порошкоподібна речовина бежевого кольору; два полімерних запаяних пакетів, всередині кожного з яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору; полімерний запаяний пакет, всередині якого знаходилась порошкоподібна речовина рожевого кольору; полімерний запаяний пакет, всередині якого знаходились три капсули з порошкоподібною речовиною бежевого кольору; вісім прозорих полімерних пакетів з замком «zip lock», всередині кожного з яких знаходились різнокольорові таблетки, а також електронні ваги біло-червоного кольору з надписом «Manlloro».

Встановлено, що речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору, масою 2,93 г., в запаяному полімерному пакеті, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

Маса канабісу в висушеному стані становить 2,64 г.

Встановлено, що речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору, загальною масою 29,93 г., у двадцати семи запаяних полімерних пакетах, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

Маса канабісу в висушеному стані становить 24,66 г.

Встановлено, що гриби, загальною масою 8,36 г., у чотирьох запаяних полімерних пакетах, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено плодові тіла грибів, що містять псилоцин.

Маса плодових тіл грибів становить 8,36 г.

Згідно таблиці ІІ Наказу Міністерства Охорони Здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», виявлена та вилучена у ОСОБА_7 особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено плодові тіла грибів, що містять псилоцин, масою, 8,36 г., є великим розміром.

Встановлено, що порошкоподібні речовини бежевого кольору, масами 1,086 г., 1,237 г., 1,182 г., 0,462 г., 1,059 г., 0,904 г., 0,982 г., які знаходилися у шести полімерних пакетах та капсулах, порошкоподібні речовини білого кольору, масами 1,430 г. та 1,037 г., які знаходилися у двох полімерних пакетах, а також порошкоподібна речовина рожевого кольору, масою 1,150 г., яка знаходилась в полімерному пакеті, містять психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін.

Кількісний вміст амфетаміну в порошкоподібних речовинах становить 3,322 г., 0,986 г., 0,270 г., 0,518 г.

Загальна маса амфетаміну становить 5,096 г.

Згідно таблиці ІІ Наказу Міністерства Охорони Здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», виявлена та вилучена у ОСОБА_7 психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін, в загальній кількості 5,096 г., є великим розміром.

Встановлено, тринадцять таблеток сірого кольору, загальною масою 6,432 г., сім таблеток зеленого кольору, загальною масою 3,627 г., чотири таблетки блакитного кольору, загальною масою 1,990 г., та фрагмент таблетки сірого кольору, масою 0,416 г., які знаходились в полімерних пакетах з замком «zip lock», містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін).

Кількісний вміст МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін) складає 2,265 г., 1,401 г. та 0,663 г.

Загальний кількісний вміст МДМА становить 4,329 г.

Встановлено, одинадцять таблеток бежевого кольору, загальною масою 3,949 г., двадцять таблеток рожевого кольору, загальною масою 7,654 г., та фрагмент таблетки рожевого кольору, масою 0,711 г., які знаходились в полімерних пакетах з замком «zip lock», містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено тенамфетамін (МДА).

Кількісний вміст тенамфетаміну (МДА) складає 1,813 г. та 3,847 г.

Загальний кількісний вміст тенамфетаміну (МДА) становить 5,66 г.

Згідно таблиці ІІ Наказу Міністерства Охорони Здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» виявлена та вилучена у ОСОБА_7 особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), в загальній кількості 4,329 г., та особливо небезпечна психотропна речовину, обіг якої заборонено тенамфетамін (МДА), в загальній кількості 5,66 г., є великим розміром.

Встановлено, що на електронних вагах біло-червоного кольору з надписом «Monlloro» міститься нашарування психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін та особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін).

Маса амфетаміну становить 0,0006 г.

Маса МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін) становить 0,0003 г.

Особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено плодові тіла грибів, що містять псилоцин у великому розмірі, психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін у великому розмірі, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін) у великому розмірі та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено тенамфетамін (МДА) у великому розмірі, ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, в середині травня 2020 року, більш точної дати та часу не встановлено, перебуваючи на території м. Одеси, більш точного місця не встановлено, незаконно придбала, шляхом «закладки», у невстановленої органом досудового розслідування особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, та незаконно зберігала при собі, з метою подальшого, з корисливих мотивів, незаконного збуту, шляхом «закладок», на території міста Одеси.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин у великих розмірах та особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, вчинено повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Вимоги апеляційної скарги.

Не оспорюючи вирок районного суду в частині доведеності вини обвинуваченої та кваліфікації її дій, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вирок суду незаконний та підлягає скасуванню у частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального покарання та особі обвинуваченої, з огляду на наступне:

- районний суд, ухвалюючи вирок, безпідставно застосував до обвинуваченої норми ст. 69, 75 КК України;

- судом безпідставно встановлено обставину, що пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочину, оскільки остання вчинила злочин за попередньою змовою з іншою особою, однак у ході досудового розслідування та судового розгляду будь-якої інформації щодо зазначеної особи не надала;

- суд формально врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачена збувала наркотичні засоби, зокрема, особливо небезпечну психотропну речовину у великому розмірі.

На підставі наведеного, прокурор просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 , просила її задовольнити, а вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок у цій частині.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 , заперечували проти апеляційної скарги прокурора та просили вирок суду залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку суду першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_7 повністю визнали свою провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, внаслідок чого суд, за погодженням із учасниками судового провадження, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченої, відносно фактичних обставин справи та дослідженням матеріалів, які характеризують її особу.

При цьому, суд першої інстанції встановив, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, правильно їх розуміють та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку та кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин у великих розмірах та особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, вчинено повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи те, що зазначені висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та правильність кваліфікації її дій ніким із учасників провадження в апеляційному порядку не оскаржується, колегія суддів, не встановивши при цьому жодних істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду дійти правильного висновку в цій частині, не вбачає підстав для їх перегляду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є слушними з огляду на таке.

Частина 2 ст. 50 КК України встановлює, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення і усвідомлення винною особою необхідності її понести, а з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи і попередження нових злочинів.

Як видно з оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин у великих розмірах та особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, вчиненого повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Вказаний злочин, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, санкція статті за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Обираючи вид та розмір покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченої, яка жодного разу не притягувалась до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, має сталі соціальні зв`язки, знаходиться на «Д» обліку у сімейного лікаря з 2018 року, тяжко хворих батька та сестру, які знаходяться на утриманні обвинуваченої. Обставинами, які пом`якшують відповідальність судом першої інстанції визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено.

На підставі зазначеного суд першої інстанції дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченої положень ст. 69 та 75 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

Проте, з такими висновками не може погодитись апеляційний суд, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити із системного тлумачення статей 66 та 69 КК України і тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину.

Ці обставини у своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, неодноразово викладеною в судових рішеннях (зокрема, у постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 744/884/17, провадження № 51-8413км18).

Суд, посилаючись при призначенні покарання на ст. 69 КК України, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого злочину.

У цьому провадженні суд першої інстанції як на підставу застосування ст. 69 КК України послався на наявність обставин, які пом`якшують покарання, - щире каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю злочину, а також особу обвинуваченої, яка жодного разу не притягувалась до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, має сталі соціальні зв`язки, знаходиться на «Д» обліку у сімейного лікаря з 2018 року, тяжко хворих батька та сестру, які знаходяться на утриманні обвинуваченої.

Крім того, суд першої інстанції не відобразив у судовому рішенні, як позитивні характеристики за місцем проживання та роботи, перебування обвинуваченої на диспансерному нагляді у сімейного лікаря, тяжко хворі батьки та сестра, які перебувають на утриманні обвинуваченої, істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, оскільки це не завадило обвинуваченій незаконно зберігати наркотичні засоби в особливо великому розмірі. Також суд першої інстанції не зазначив, якими належними та допустимими доказами підтверджується, що батьки та сестра обвинуваченої перебувають на утриманні останньої. У свою чергу, сам факт проживання не підтверджує факт перебування батьків та сестри на утриманні ОСОБА_7 . Крім того, в матеріалах справи відсутні докази про доходи останньої та її можливості утримати зазначених осіб.

У свою чергу, апеляційний суд звертає увагу на спосіб вчинення обвинуваченою ОСОБА_7 тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, який вчинено за попередньою змовою, тобто до початку вчинення кримінального правопорушення, обвинувачена домовилися про спільний незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовини шляхом «закладок», зокрема, особливо небезпечної психотропної речовини у великому розмірі. Крім того, обвинувачена ОСОБА_7 вчиняла активні дії під час готування до вчинення кримінального правопорушення, а саме, остання незаконно придбала наркотичні засоби та психотропні речовини для подальшого їх збуту.

Таким чином, підсумовуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що у даному випадку підстави для застосування до ОСОБА_7 положень ст. 69 КК України відсутні, оскільки судом першої інстанції не наведено обставин які б істотно знижували тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

У свою чергу, прокурором під час апеляційного розгляду надано інформації про те, що з моменту вчинення інкримінованих епізодів злочинної діяльності, повідомлення про підозру та скерування обвинувального акту в рамках вказаного кримінального провадження до суду, обвинувачена ОСОБА_7 продовжувала вчиняти нові кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, що підтверджується вирокоми Київського районного суду м. Одеси від 15.11.2022 року ( злочин вчинений 05.03.2021 року) та від 21.12.2022 року (злочин вчинений 30.08.2022 року), така форма посткримінальної поведінки обвинуваченої свідчить про те, що в особі обвинуваченої не відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності.

На думку суду апеляційної інстанції, обвинувачена ОСОБА_7 навіть під час досудового розслідування та судового розгляду вказаного кримінального провадження не надала належну оцінку свої поведінці та наслідкам, а також не переосмислила їх з метою не допустити їх у подальшому.

Крім зазначеного, слушними також є доводи прокурора у тій частині, що судом безпідставно встановлено обставину, що пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочину , з огляду на наступне.

Активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, наданні допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним.

Отже, визнання обвинуваченою своєї вини та надання правдивих показань ще не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину.

Приймаючи до уваги наведені обставини колегія суддів зазначає, що у сукупності з характером установлених конкретних дій обвинуваченої, апеляційний суд не встановив обставин, які б істотно знижували тяжкість вчиненого злочину, а отже і підстав для застосування до неї положень статті 69 КК України.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_7 захід примусу, апеляційний суд на виконання вимог статей 50, 65 КК України та положень судової практики, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким; його підвищену суспільну небезпечність, оскільки злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей; конкретні обставини кримінального правопорушення вчинення злочину за попередньою змовою, предмет злочину, зокрема особливо небезпечний наркотичний засіб (канабіс, плодові тіла грибів, тенамфетамін), а також великий розмір наркотичних засобів; особу обвинуваченої, яка за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має сталі соціальні зв`язки, знаходиться на диспансерному обліку у сімейного лікаря, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченої, а також зважує на відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Також, апеляційним судом враховано, що ОСОБА_7 усвідомлюючи, що має хворих батьків та сестру, які, на її думку, потребують її догляду та допомоги, вчинила тяжке кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів.

За таких обставин, апеляційний суд доходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції її від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, у мінімальному розмірі передбаченому санкцією статті, оскільки саме таке покарання буде достатнім та виконає мету покарання, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України.

Керуючись ст. ст. 370, 372, 376, 404, 405, 407, 413, 420, 532, 615 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2022 року, в рамках кримінального провадження № 0000948, внесеному до ЄРДР 27.05.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - скасувати в частині призначеного покарання, та ухвали у цій частині новий вирок, яким:

ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 ( шість) років з конфіскацією усього її майна.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня набрання ним законної сили, а засудженою в цей же строк з дня отримання його копії.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4