Справа № 131/1023/23
Провадження № 1-кп/131/188/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2023 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000293 від 23 липня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Криштопівка Іллінецького району Вінницької області, зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

учасники кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 23 липня 2023 року, близько 00:30 год., перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , знаючи, що поряд із будинком знаходиться незамкнений автомобіль марки ВАЗ, моделі 21051, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 та, який знаходиться у користуванні ОСОБА_6 , вирішив ним незаконно заволодіти.

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 підійшов до автомобіля марки ВАЗ, моделі 21051, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1992 року випуску та, скориставшись відсутністю законного користувача вказаного автомобіля ОСОБА_6 , без його дозволу, не маючи права на користування вказаним транспортним засобом, з метою використати транспортний засіб для власних потреб, всупереч волі законного користувача, таємно проник до салону вказаного автомобіля, який був незамкнений, відчинивши водійські дверці, після чого, шляхом запуску двигуна ключем, що знаходився в замку запалювання, привів автомобіль в рух та протиправно заволодів вказаним транспортним засобом. Вартість вказаного транспортного засобу відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №4592/23-21 від 27 липня 2023 року складає 26606,1 грн.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, натомість подав до суду заяву, в якій свої показання, надані на досудовому розслідуванні, підтримав повністю, просив їх брати до уваги, зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 немає, оскільки завдану йому матеріальну шкоду останнім відшкодовано в повному обсязі, розгляд кримінального провадження просив провести за його відсутності та призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Відповідно до ст. 325 КПК України, суд, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, які у судовому засіданні зазначили про можливість з`ясувати всі обставини під час судового розгляду за відсутності потерпілого, який не зміг з`явитися у судове засідання та подав заяву, суд вирішив, що за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині при зазначених вище обставинах визнав повністю, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини. При цьому надав суду показання про те, що 23 липня 2023 року, близько 00:30 год., він підійшов до автомобіля ВАЗ 21051, що знаходився поряд із його будинком, по АДРЕСА_1 , та, скориставшись відсутністю ОСОБА_6 , який є законним користувачем вказаного автомобіля, без дозволу останнього, проник у салон автомобіля та привів його у рух. Під час руху вказаним автомобілем, він допустив ДТП, після чого залишив його та повернувся додому.

Заслухавши показання обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позицій.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При обранні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, непрацюючий, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває, за амбулаторною психіатричною допомогою до лікаря психіатра не звертався, а також його відношення до скоєного.

Тому, за таких обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, у виді обмеження волі.

При цьому, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, непрацюючий, не одружений, раніше не судимий, його відношення до скоєного, а також думку потерпілого щодо відсутності претензій до обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість застосувати відносно ОСОБА_3 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

Майнова шкода не заподіяна.

Цивільний позов не заявлений.

Вирішуючи питання про речові докази, суд виходить з положень ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч. 2 ст. 124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи та судової дактилоскопічної експертизи в загальній сумі 2389

(дві тисячі триста вісімдесят дев`ять) грн 90 коп.

Речовий доказ у кримінальному проваджені, а саме: автомобіль ВАЗ 21051, державний номерний знак НОМЕР_1 , на який ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 25 липня 2023 року накладено арешт та, який знаходиться на майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області - повернути законному користувачеві ОСОБА_6 . Арешт, накладений ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 25 липня 2023 року на вказане майно - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: