Провадження № 1-кс/947/6082/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000159 від 25.03.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщана Балтського району Одеської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, інспектора взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження№ 0000159 від 25.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника

ДПП НП України від 08.02.2021 року № 112 о/с, лейтенанта поліції ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора взводу роти тактико-оперативного реагування УПП в Одеській області ДПП НП України.

Так, ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється у тому, що 12 березня 2023 року, у період часу з 17:26 год. по 17:34 год., обіймаючи посаду інспектора взводу роти тактико-оперативного реагування УПП в Одеській області ДПП, та перебуваючи у складі екіпажу «Океан-Т1.2», разом із інспектором взводу роти тактико-оперативного реагування УПП в Одеській області ДПП НП України ОСОБА_9 , знаходячись у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку із виконанням службових обов`язків, діючи групою осіб, без попередньої змови між собою, всупереч вимогам ст. ст. 3, 19, 21, 27, 28, 29, 30, 41, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію» та грубо порушуючи норми, передбачені ст.ст. 29, 30, 31, 36, 37, 38, 42, 43, 44, 45 вказаного Закону, нехтуючи покладеними на нього службовими обов`язками працівника правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без наявних на те законних підстав, при відсутності будь-якої загрози як своєму життю і здоров`ю, оточуючим, так і публічній безпеці та громадському порядку, за відсутністю факту нападу, умисно та з особистих мотивів, безпричинно застосував відносно ОСОБА_10 , який на той момент жодних протиправних дій та правопорушень не вчиняв, фізичну силу та спеціальні прийоми боротьби, завдаючи йому особливого фізичного болю і моральних страждань, в результаті чого спричинив останньому легкі тілесні ушкодження, а також застосував спеціальний засіб металеві кайданки, при наступних обставинах.

Відповідно до Розрахунку роти тактико-оперативного реагування УПП в Одеській області ДПП НП України, затвердженої керівництвом УПП в Одеській області ДПП НП України в зміну з 08:00 години 12.03.2023 по 08:00 годину 13.03.2023 у складі екіпажу «Океан-Т1.2» на район патрулювання м. Одеса на службовому транспортному засобі Рено Сандеро, д.н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні, у однострої, з табельною вогнепальною зброєю та спеціальними засобами, заступили інспектори взводу роти ТОР УПП в Одеській області ДПП НП України ОСОБА_4 (старший екіпажу) та ОСОБА_9 .

Так, 12.03.2023 року о 16 год. 00 хв. до оператора «102» надійшла заява ОСОБА_11 , відповідно до якої остання повідомляла, що її син, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , дебоширить вже 3 доби, агресивний, облив заявницю окропом.

Вказана заява була розподілена для відпрацювання на екіпаж «Океан-Т1.2» роти тактико-оперативного реагування УПП в Одеській області ДПП НП України у складі ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , який прибув на місце о 16 год. 13 хв.

Прибувши на місце, ОСОБА_11 , через вікно своєї квартири АДРЕСА_4 , передала ОСОБА_4 магнітний ключ від дверей до входу в під`їзд, та останній спільно із ОСОБА_9 пройшли до під`їзду, де на першому поверсі зайшли у квартиру АДРЕСА_5 , та пройшли до приміщення кухні, у якій знаходилась ОСОБА_11 .

У цей момент, ОСОБА_11 почала розповідати працівникам поліції про побутовий конфлікт, який виник у неї із сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на кухню пройшов безпосередньо сам ОСОБА_10 , який почав надавати працівникам поліції усні пояснення щодо обставин побутового конфлікту.

Надалі, приблизно о 16 год. 34 хв., знаходячись у сусідній із кухнею кімнаті, на виконання усної вказівки працівників поліції, ОСОБА_10 склав свої письмові пояснення, які передав працівникам поліції, після чого пройшов до своєї кімнати, та у цей же момент працівники поліції виказали ОСОБА_10 вимогу збирати свої речі, з метою проїзду до відділення поліції, на що ОСОБА_10 відповів відмовою, оскільки не розумів, у зв`язку із чим він повинен туди їхати.

Пройшовши до своєї кімнати ОСОБА_10 зачинив двері та почав перебувати у кімнаті. У цей момент працівники поліції складали відповідні адміністративні матеріали на кухні квартири спільно із ОСОБА_11 .

Приблизно о 17 год. 24 хв. ОСОБА_4 підійшов до зачинених дверей у кімнату ОСОБА_10 , та почав виказувати ОСОБА_12 вимогу щодо їх відкриття, на що ОСОБА_10 не погодився, через що ОСОБА_4 почав вибивати двері до кімнати ОСОБА_10 ногами та руками.

Надалі, приблизно о 17 год. 26 хв. ОСОБА_10 добровільно почав відчиняти двері до своєї кімнати, а ОСОБА_4 почав вимагати від ОСОБА_10 лягти на підлогу, при цьому не роз`яснюючи та не попереджаючи про свої наміри застосування фізичної сили або про підстави затримання.

Надалі, перебуваючи біля вхідних дверей до кімнати ОСОБА_10 , працівник поліції ОСОБА_4 , грубо порушуючи ч. ч. 1,2,4,5 ст. 29, ч. 2 ст. 30, ч. ч. 2, 3 ст. 42, ч. ч. 1, 3 ст. 43, ч. 1 ст. 44 Закону України «Про Національну поліції», ігноруючи викрики ОСОБА_10 про те, що він погоджується проїхати до відділу поліції добровільно, розуміючи про відсутність в діях ОСОБА_10 будь-якого порушення законності і будь-якої загрози для свого здоров`я і життя та інших правоохоронців, попередньо не повідомивши про застосування фізичної сили, усвідомлюючи, що останній жодного опору не чинить та не становить суспільної небезпеки, безпідставно та явно перевищуючи свої службові повноваження о 17 год. 26 хв. схопив за руки, разом із працівником поліції ОСОБА_9 , діючи групою осіб, без попередньої змови між собою, який у свою чергу пройшов до кімнати вслід за ОСОБА_4 , почали завалювати ОСОБА_10 на ліжко, та у цей момент ОСОБА_9 , грубо порушуючи вимоги ст. ст. 29, 30, 42 Закону України «Про Національну поліцію», використовуючи фізичну силу та спеціальні прийоми боротьби, незважаючи на крики ОСОБА_10 наніс удар рукою в ділянку ребер з лівою сторони тулуба ОСОБА_10 , а ОСОБА_4 завалив ОСОБА_10 на ліжко, при цьому обхопив ОСОБА_10 руками за шию та почав придушувати, спричинивши тим самим потерпілому фізичний біль і моральні страждання.

Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, діючи групою осіб, без попередньої змови між собою, грубо порушуючи вимоги ст. ст. 29, 30, 42 Закону України «Про Національну поліцію», використовуючи фізичну силу та спеціальні прийоми, працівник поліції ОСОБА_9 кулаком своєї правої руки продовжив наносити множинні удари в ділянку голови ОСОБА_10 , а ОСОБА_4 тримав ОСОБА_10 , щоб останній не міг чинити супротив.

Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, працівник поліції ОСОБА_4 , приблизно о 17 год. 27 хв. знову почав душити ОСОБА_10 , та вимагав при цьому від ОСОБА_10 відпустити руку, з метою подальшого застосування спеціальних засобів металевих кайданок.

У подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, працівник поліції ОСОБА_4 , приблизно о 17 год. 31 хв. наніс 2 удари коліном правої ноги по тулубу ОСОБА_10 в ділянці ребер, після чого знову почав душити останнього обхопивши його шию своїми руками.

Продовжуючи свої незаконні та протиправні дії, діючи групою осіб, без попередньої змови між собою, ОСОБА_4 придушуючи ОСОБА_10 , разом із ОСОБА_9 , який у свою чергу тримав ОСОБА_10 з боку ніг, грубо порушуючи вимоги ст. ст. 29, 30, 42 ЗУ «Про Національну поліції», використовуючи фізичну силу та спеціальні прийоми боротьби, незважаючи на крики ОСОБА_10 , завели руки останнього за спину, спричинивши тим самим йому фізичний біль і моральні страждання.

У цей час, працівник ОСОБА_9 , який перебував поруч, діставши спеціальний засіб кайданки, та скориставшись безпорадним станом ОСОБА_10 , в якому його протиправно утримували, о 17 год. 33 хв. незаконно надягнув їх на руки за спиною останнього.

В результаті вищеописаних незаконних та протиправних дій з боку інспекторів взводу роти тактико-оперативного реагування УПП в Одеській області ДПП НП України ОСОБА_4 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_10 відповідно до висновку експерта № 420 від 27.04.2023 року спричинено тілесні ушкодження у вигляді гематом лобної, потиличної ділянок та лівого ока, саден обличчя та волосистої ділянки голови, гематом грудної клітини та передпліч, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

За викладених обставин 11.05.2023 року ОСОБА_4 , підозрюється

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28

ч. 2 ст. 365 КК України за кваліфікуючими ознаками - перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що супроводжувалися насильством, застосуванням спеціальних засобів, а також болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, вчинене групою осіб.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням до слідчого судді і просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи його тяжкістю кримінального правопорушення та тим, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

В судовому засіданні -

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, посилаючись на тяжкість імовірно вчиненого кримінального правопорушення а також на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, зазначивши при цьому, що ризики зазначені прокурором є недоведеними. Його підзахисний з початку проведення досудового розслідування не переховувався від органу досудового розслідування, не впливав на потерпілого та свідків та не перешкоджав кримінальному провадженню. Враховуючи вказані обставини просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 підтримав думку адвоката ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що з пред`явленою підозрою не погоджується та щодо обрання запобіжного заходу підтримав думку своїх захисників.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 11.05.2023 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України за кваліфікуючими ознаками - перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що супроводжувалися насильством, застосуванням спеціальних засобів, а також болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, вчинене групою осіб.

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; висновком судово-медичної експертизи № 420 від 27.04.2023 року; протоколом огляду відеозаписів із нагрудних відеокамер працівників поліції; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Щодо посилання прокурора на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя прийшов до наступного.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний з пред`явленою підозрою не погоджується, слідчий суддя приходить до переконання про наявність існування ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду.

Слідчий суддя також погоджується із стороною обвинувачення в частині того, що в рамках даного кримінального провадження існує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності з огляду на те, що ОСОБА_4 з пред`явленою підозрою не погоджується, є діючим працівником поліції та підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із перевищенням службових повноважень, що супроводжувалися насильством.

При цьому ризик незаконного впливу на свідків є об`єктивним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Тобто ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та свідків та дослідження їх судом.

В частині посилання прокурора на існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується із стороною захисту та вважає вказаний ризик недоведеним стороною обвинувачення, з огляду на те, що відсутнє належне обґрунтування та аргументування стороною обвинувачення щодо того яким чином підозрюваний ОСОБА_4 зможе перешкоджати кримінальному провадженню, а тому слідчий суддя прийшов до висновку, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження під час розгляду слідчим суддею клопотання.

Слідчий суддя враховує, що метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий суддя прийшов до висновку, що саме запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби буде забезпечувати належну поведінку підозрюваного, а тому підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ніж домашній арешт, в судовому засіданні встановлено не було.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000159 від 25.03.2023 року відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 11.07.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 23:00 години по 06:00 годину за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 11.07.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, обов`язки визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого ОСОБА_7 за першим викликом на визначену дату та час до приміщення Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні № 0000159;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання начальнику Управління головної інспекції ГУНП в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1