Справа № 194/1726/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000247 від 05 жовтня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області громадянина України, одруженого, не працюючого, особи з інвалідністю 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2021 року приблизно о 09 год. 15 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , помітив ОСОБА_7 . В той момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Далі ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс один удар ОСОБА_7 в область лівої скроні, після чого наніс йому одного удару кулаком правої руки в область нижньої щелепи зліва. Далі ОСОБА_5 , кулаком правої руки наніс йому не менше двох ударів в область грудної клітини, після чого ОСОБА_9 повалив його спиною на землю. Далі ОСОБА_5 , сівши на грудну клітину ОСОБА_7 , руками здавив шию останнього. Після чого, ОСОБА_7 , перевернувшись на живіт, звільнився від ОСОБА_5 , та підвівся на ноги. В той момент ОСОБА_5 , взяв з землі металеву трубу, після чого наніс нею одного удару ОСОБА_7 в область правого передпліччя руки. В той момент ОСОБА_7 , почав відходити назад, внаслідок чого перечепившись, впав спиною на землю. ОСОБА_5 сів зверху ОСОБА_7 , та обхопивши його шию обома руками, почав здавлювати шию. В той момент вказаний конфлікт помітила ОСОБА_10 , яка взявши металеву трубу, вдарила ОСОБА_5 , тим самим припинивши його протиправні дії.?

Своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 , легкі тілесні ушкодження.

Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину не визнав та показав, що 04.10.2021 року приблизно о 09.00 ранку він заїхав до матері з гостинцями. Ворота були закриті, тому він переліз через паркан та пішов до хати. У дворі назустріч вибіг ОСОБА_11 та з нецензурною лайкою почав бити його по грудній клітині кулаками. Він почав відступати назад упираючись спиною до хвіртки. ОСОБА_11 його розвернув, відчинив хвіртку та правою рукою завдав два удари десь між лопаток, а потім ногою в область тазу. У відповідь він завдав долонею ОСОБА_12 три удари по обличчю, від чого той впав. Потім ОСОБА_11 підійнявся, взяв трубу та став на нього замахуватися. Він пом`якшив удар рукою, удар був під кутом зліва направо. Удар прийшовся по правому коліну. Далі почав у відповідь штовхати ОСОБА_13 та доштовхнув до палісадника, від чого той впав у квіти. Далі його вдарили по голові. Перший раз він отямився, лежачи на землі зі зв`язаними руками обличчям у землю, боліла голова та спина. Та почув як ОСОБА_11 сказав матері, нести самогон. Потім він знову втратив свідомість. Наступного разу він отямився та побачив у ОСОБА_14 в руках самогон, у який він щось сипав, після чого він знову втратив свідомість. Йому намагались щось залити в рот. Далі потерпілий лазив у його кишенях, взяв його ліву ногу та прив`язав до руки, як і праву. Далі він втратив свідомість та через три дні він отямився у реанімації. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_14 він не бачив, його не душив. В реанімації сказали, що у нього розрублена голова, наклали 6 швів. Походження тілесних ушкоджень на ОСОБА_12 йому не відомі. З експертизою не згоден. Перший раз ОСОБА_11 впав на бетонні плити спиною, другий раз впав у палісадник теж спиною. Походження тілесних ушкоджень на шиї у ОСОБА_15 йому не відомі. Позовні вимоги не визнає повністю. У нього крім тієї рани, на яку накладали шви, ще на лобі була рана.

Потерпілий ОСОБА_7 показав, що 04.10.2021 року він побачив ОСОБА_5 , який вже перебував у дворі, обвинувачений одразу вдарив його правою рукою в ліву частину обличчя, від удару в нього зламались окуляри, після чого ОСОБА_5 знову його вдарив правою рукою, потім ще декілька ударів у грудну клітину правою рукою. Після декількох ударів по грудній клітині він впав, а ОСОБА_5 сів на нього зверху та здавив шию руками. Вже перебуваючи на животі, він отримав удар у потилицю. Коли ОСОБА_5 відволікся, він почав вибиратися з під нього. Обвинувачений взяв трубу та нею вдарив по зовнішній частині правого передпліччя, коли він закривався рукою. Коли він впав на спину, то ОСОБА_5 вдруге обхватив його за шию та почав її здавлювати. Він розумів, що ще трохи і втратить свідомість. Мати декілька разів кричала ОСОБА_5 , щоб той його відпустив та намагалась його відтягнути. Вибравшись з-під ОСОБА_5 , він тримав двома руками руку ОСОБА_5 . Обвинувачений продовжив його бити по тулубу ззаду ногою. Мати побігла за мотузкою. В цей час він тримав одну руку обвинуваченого, який кричав, що поріже їх сім`ю. Він намагався тримати обвинуваченого, поки мати побігла за іншою мотузкою. Вони ще тугіше зав`язали руки ОСОБА_5 . Коли приїхала ОСОБА_16 допомога і працівники зайшли у двір, то ОСОБА_5 перестав кричати та битися. Медичні працівники визначили показники життєдіяльності, які були у нормі, та не стали розв`язувати ОСОБА_5 . Коли приїхали працівники поліції, то розв`язали ОСОБА_5 . Тільки завдяки втручанню його матері він був врятований. На сьогоднішній день він продовжує отримувати психологічний стрес. Він не може привезти своїх дітей до бабусі та матері. Були заяви стосовно побиття від його матері. Він не заподіював обвинуваченому тілесних ушкоджень. Стискань за горло було десь два, по обличчю було не менше двох ударів, в потилицю удар, потім трубою по руці. Ногами обвинувачений бив йому по спині - десь верхня частина хребта, напевно грудинно-поясничний відділ. Перший раз він впав біля хвіртки, під час падіння ушкоджень не отримував. Цивільний позов підтримує.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений її син, відносини не підтримують. Потерпілий її онук, відносини добрі. Донька почула галас, вийшла та крикнула дітям, щоб вони побігли до сусіда - дяді ОСОБА_18 . Коли свідок вийшла, то ОСОБА_19 лежав на землі, а ОСОБА_20 був на ньому зверху. Вона вийшла на сходи, але далі не могла йти, тому весь час спостерігала. Потерпілий кричав матері, щоб вона йшла шукала, чим зв`язати обвинуваченого. Донька знайшла щось і вони зв`язали ОСОБА_20 . Син завжди приходив неочікувано, вона не дозволяла йому приходити. Зір зараз у неї поганий, але рік назад був кращим. Коли не стало її чоловіка, то ОСОБА_20 став господарювати по своєму та почав розмахувати кулаками. Будинок по АДРЕСА_3 її. Вона давала поліції дозвіл на огляд домоволодіння. Раніше викликала поліцію, щоб її син не міг заходити до будинку, де вона живе. Працівники поліції заходили прямо до неї у кімнату. Дозвіл вона давала, підписи на документах може ставити.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що обвинувачений її рідний брат, а потерпілий син. 04.10.2021 року вранці ОСОБА_21 вийшов на двір. Потім їй знадобились дрова і вона вийшла на двір, не побачила сина та стала його гукати, після чого почула хрип та шум. Вона почала підніматись по сходинках та кликала ОСОБА_21 . Побачила, як ОСОБА_20 сидів до неї спиною, а коліна були на землі. ОСОБА_20 голими руками здавлював горло її сину, обличчя у сина було бордово-фіолетове. Вона намагалась його стягнути із сина. Потім прибігли діти, вона злякалась за них та стала кричати, щоб вони бігли до дяді ОСОБА_18 . Вона побачила трубу, яка лежала поруч з ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , взяла трубу, яка впала на ОСОБА_20 . Обвинувачений почав кричати та виражатися нецензурною лайкою та погрожував всіх порізати. Тоді вона почала допомагати ОСОБА_21 вибратись з-під ОСОБА_20 . Коли обвинувачений завалився на бік, то не припиняв лаятися. Син зв`язав ОСОБА_20 руки, а той постійно брикався ногами та погрожував. Тоді син сказав їй телефонувати у поліцію, а поліція викликала швидку. Далі ОСОБА_20 розв`язався і ОСОБА_21 став кричати їй, щоб вона принесла, чим його зв`язати знову. Коли приїхала ОСОБА_16 , то ОСОБА_20 миттєво замовк. На той час та зараз господаркою домоволодіння є її мати ОСОБА_17 . На той час їй було 93 роки, вона все розуміла, вона все бачила та просила ОСОБА_20 не приїжджати. До цих подій ніяких тілесних ушкоджень у її сина не було. Вечором у сина побачила ще синці на спині.

Свідок неповнолітній ОСОБА_22 у судовому засіданні пояснив, що вранці вони поїли на літній кухні у бабусі. Батько вийшов на вулицю, потім бабуся вийшла на вулицю та почула крик. Він вибіг та побачив, як тато лежить на спині, а ОСОБА_23 був на ньому. Бабуся сказала бігти до дядька ОСОБА_24 , щоб вони не бачили, що відбувається у дворі. Він чув як ОСОБА_23 лаявся, згодом побачив ОСОБА_16 біля їх будинку. На крик перший вибіг він, потім ОСОБА_25 , а потім бабуся ОСОБА_26 . Бабуся ОСОБА_27 спочатку відтягувала ОСОБА_23 , а потім кричала їм, щоб вони бігли до дядька ОСОБА_24 . Коли він вибіг, то побачив дві руки ОСОБА_23 на шиї батька. ОСОБА_23 кричав щось про вбивство, начебто, що заріже усіх. Він злякався, коли це побачив, що ОСОБА_23 може задушити батька. Бабуся просто кричала, кому йому не відомо, можливо бабусі ОСОБА_28 . Не пам`ятає, щоб батькові надавали допомогу.

Свідок ОСОБА_29 у судовому засіданні пояснила, що працює фельдшером. 04.10.2021 року вона виїжджала на виклик. До них вийшли ті, хто викликав та сказали, що обвинувачений зв`язаний. Там також були жінка та чоловік, вони сказали краще не розв`язувати обвинуваченого. Вона оглянула ОСОБА_20 , життєві показники були у нормі. Вона обробила рану та вони чекали на поліцію. Після цього ОСОБА_20 розв`язали та працівники поліції допомогли загрузити у автомобіль швидкої допомоги, після чого він був транспортований у відділення травмпункту. Вона не пам`ятає, скільки разів вона телефонувала поліції, щоб пришвидшити їх приїзд. Жінка казала, що коли вибігла на двір, то побачила, що ОСОБА_20 душить людину, тому вона взяла трубу. В обвинуваченого була тільки забійна рана. Інші особи, які були на території домоволодіння, за медичною допомогою не звертались. Згідно показників пацієнт не був важкий.

Допитаний судовий експерт, ОСОБА_30 підтвердив надані висновки. На питання захисту вказав, що ним досліджувалась напевне інша довідка щодо тілесних ушкоджень. За відсутності будь-якої довідки, у зв`язку з безпосереднім оглядом ним потерпілого 05 жовтня 2021, його висновки б не змінились, якщо б у нього не було жодної довідки, з лікувального закладу, бо він оглядав потерпілого безпосередньо. Кожне виявлене ушкодження окремо відповідає легкому ступеню тілесних ушкоджень. Виявлені ушкодження в сукупності також є легкими тілесними ушкодження. На шиї виявлені ушкодження, які вказують на здавлення шиї руками. При падінні ушкодження на шиї не могли утворитись, бо тоді б була травмована голова. Постанова про призначення експертизи йому була надана слідчим.

Також досліджено письмові докази, які надала сторона обвинувачення.

Досліджено витяги з ЄРДР, з яких слідує законність початку досудового розслідування на підставі заяв потерпілих.

За висновком СМЕ №347 від 05 жовтня 2021 року в потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден на шкіряних покровах лівої завушної області, проекції правої дуги нижньої щелепи, на нижній щелепі праворуч з переходом на верхню третину шиї, на правій бічній поверхні шиї у проекції верхньої третини, середньої третини та нижньої третини, на передній поверхні шиї у проекції середньої третини, на лівій бічній поверхні шиї у проекції середньої та нижньої третини, на задній поверхні шиї у проекції середньої третини, на задній поверхні грудної клітини справа на 6,8 см. праворуч від умовної середньої лінії тіла та на 5,8 см. ліворуч від верхнього кута правої лопатки (2), на задній поверхні лівого та правого ліктьових суглобів (5) (всього 19) та синця на передньо-внутрішній поверхні правого передпліччя у проекції нижньої третини з переходом на променево-зап`ясний суглоб, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ушкодження могли утворитись 04 жовтня 2021 року, не менше як від 10 травматичних дій або об удари об такі.

За висновком СМЕ №379-д від 26 жовтня 2021 року механізм утворення тілесних ушкоджень не суперечить механізму вказаному потерпілим ОСОБА_7 під час слідчого експерименту, а саме при нанесенні ударів кулаками в область обличчя, грудної клітини, здавлення органів шиї руками, удару металевою трубою в область правого передпліччя. (т. 1 а. 143)

Відповідно до висновку СМЕ №380-д від 26 жовтня 2021 року механізм утворення тілесних ушкоджень в потерпілого не суперечить механізмові, який на слідчому експерименті показала свідок ОСОБА_10 ( т.1 а.146-147)

Досліджено в якості документів витяги з ІТС ІПНП за заявами ОСОБА_10 :

- 25 лютого 2020 року заявник ОСОБА_10 брат ОСОБА_5 тягав за волосся через спадок. По приїзду роз`яснено, що поділ спадку це компетенція суду. Фізичних заходів не застосовувалось.

- 23 травня 2020 року заявник ОСОБА_31 . Брат вчинив сварку, ображає матір та заявницю. По приїзду зібрано матеріал, ОСОБА_5 пішов у невідомому напрямку.

- 24 жовтня 2020 року заявник ОСОБА_10 . По приїзду заявниця звернулась з письмовою заявою стосовно словесного конфлікту з братом ОСОБА_5 через поділ майна. Опитати брата не вдалось.

- 16 липня 2021 року заява ОСОБА_10 про те, що брат заважає жити заявниці та матері.

- 31 серпня 2021 року о 17.00 ОСОБА_10 про те, що брат 30.08. о 15.00 спричинив за адресою проживання в с. Мерцалівка,тілесні ушкодження. Результатом відпрацювання - передача для внесення відомостей в ЄРДР.

-16 вересня 2021 року ОСОБА_10 викликала поліцію, бо приїхав брат та грубо розмовляє з мамою. По приїзду конфлікт вичерпано. Матір звернулась з заявою, що не бажає розбирань по вказаному факту (т. 1 а. 148-168).

Суд оцінює вказані докази надані стороною обвинувачення критично, бо вони хоча і вказують про наявність напружених відносин між обвинуваченим та зокрема свідками в справі, але з приводу формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті нічого не доводять та не спростовують.

Стосовно пред`явленого обвинувачення подано відомості від 04 жовтня 2021 року о 09.27 прийнято повідомлення від ОСОБА_10 про те, що приїхав брат та душить сина. Заявниця ОСОБА_10 (з приводу даного кримінального правопорушення) ( т. 1 а. 165 ).

Досліджено протокол слідчого експерименту від 25 жовтня 2021 року за участі ОСОБА_7 (потерпілого), в ході якого той на місці події, показав, як обвинувачений підійшов до нього та наніс удару йому в область голови зліва у височну частину. Далі він зробив крок назад, а обвинувачений завдав ще одного удару кулаком правої руки в область обличчя зліва. Після цього ОСОБА_7 зробив ще кілька кроків назад, а обвинувачений завдав йому кілька ударів кулаком правої руки в область ребер справа та показав механізм їх завдання. Потім показав, як обвинувачений взявшись обома руками за горло обвинуваченого, повалив його на землю та сів на нього зверху і почав душити. Потерпілий почав вивертатись та повернувся на живіт, виліз з під нього. І показав механізм удару в область потилиці. Далі показав як обвинувачений металевою трубою розмахував, намагаючись його вдарити, а потерпілий рукою закривав голову та обвинувачений вдарив трубою по руці. Далі він перечепився та впав на клумбу. А ОСОБА_20 сів зверху на нього та почав його душити обома руками. Далі показав, як він зв`язав обвинуваченого.

Також досліджено протокол слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 від 25 жовтня 2021 року, в ході якого свідок показала місце, де вона почала звати потерпілого та почула, що він хриплим голосом щось кричав. Далі показала як її син лежав, а зверху на ньому був обвинувачений, який обома руками утримував його за шию та душив його. Обличчя сина було білого кольору та він хрипів. Свідок намагалась відтягнути обвинуваченого. Вказала, де побачила металеву трубу. Підняла трубу над обвинуваченим та не втримавши її труба випала в неї з рук вдаривши обвинуваченого по голові (потилиці). Далі почала обвинуваченого відтягувати, а син вирвався з рук ОСОБА_5 . Далі показала як вона і потерпілий зв`язали обвинуваченого для того, щоб той припинив свої дії. Також вказала, що вона та мати заборонили обвинуваченому відвідувати домоволодіння. Адвокат ОСОБА_32 була залучена в якості захисника свідка відповідно до постанови від 25 жовтня 2021 року.

Захист зазначив, про недопустимість слідчих експериментів, бо порушено право власності, адже мати обвинуваченого не могла підписати заяву з дозволом на проведення слідчих дій. Однак допитана в якості свідка ОСОБА_17 підтвердила, що поліція заходила в її домоволодіння з її дозволу та що вона підписувала дозвіл. Будь-яких даних про недієздатність чи обмежену дієздатність свідка сторона захисту не надала. Отже, протоколи слідчих експериментів є допустимими.

Досліджено відповіді УОЗОР від 29 жовтня 2021 року та 27 лютого 2023 року, згідно яких 04 жовтня з номеру в 09.27 надійшло повідомлення від ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_5 душить ОСОБА_13 , заявниця вдарила брата по голові палицею, коли брат сидів на синові та душив його.

В 10.05 надійшло повідомлення від ШМД, що на адресу події необхідно поквапити поліцію. На місці особи поводять себе агресивно та заважають надавати допомогу двом травмованим.

О 10.19 від фельдшера ШМД про те, що поліції необхідно поквапитись з приводу хуліганства. Зі слів фельдшера приїхав чоловік, напав на сина з залізним прутом, його вдарила по голові колишня дружина та надалі його зв`язали. Він розв`язався та знову напав, його знову вдарила по голові жінка та зв`язала. Чоловік зараз ніби непритомний, але зі слів заявниці може прикидатись.

Також досліджено відповідні аудіо записи повідомлень на лінію 102. (т.1 а.172-175).

Так, за часом на першому виклику від допитаного свідка ОСОБА_19 (мами) звучить фраза, що я змушена була його вдарити. Пришліть наряд поліції, брат приїхав та почав душити сина. Зараз брата зв`язали. Він це робить регулярно вже писали 13-14 заяв. Заявник ОСОБА_10 потрібна швидка допомога. Допомога потрібна не сину, а йому, бо я його вдарила, коли він душив сина.

Другий дзвінок від служби 103 на службу 102 на місці події бійка агресивний хворий. Бригада перебуває в небезпеці. Там двоє постраждалих, травма, а поліції немає.

Третій дзвінок безпосередньо від допитаного фельдшера. Зі слів двох свідків чоловік напав на сина, почав душити, бити. Мати вдарила нападника металевою палицею по голові.

Вказаний доказ підтверджує факт виклику поліції свідком та зміст емоційного повідомлення свідка.

На спростування доводів захисту також досліджено постанову про призначення експертизи з повідомленням експерта про кримінальну відповідальність.

Стороною захисту надано витяг з ЄРДР №0000262 щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ОСОБА_10 та ОСОБА_10 (т. 2 а.47-48). Зі змісту витягу слідує, що 05 жовтня 2021 року в 08.38 годин внесено відомості та розпочато досудове розслідування за ознаками ст. 125 ч.1, 122 ч.1 КК України щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Витяг з ЄРДР 0000024 стосовно ненадання медичної допомоги ОСОБА_5 на підставі заяви від 18 січня 2022 року.

Витяг з ЄРДР 0000124 від 03 травня 2022 року стосовно викрадення з автомобіля 04 жовтня 2021 року грошових коштів, які належать ОСОБА_5 (заява про викрадення коштів ОСОБА_33 10000 дол США та 2500 грн. за адресою Мічуріна, 21 (за адресою події даного кримінального правопорушення). Зі змісту ухвали слідчого судді, ОСОБА_5 звернувся до поліції 12 квітня 2022 року.

Витяг з ЄРДР №0000109 за ознаками ст. 146 ч. 1 КК України стосовно незаконного утримання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 . Із заявою до поліції звернувся 01 квітня 2022 року.

Також сторона захисту надала ухвали слідчого судді, на підставі яких вносились відомості до ЄРДР.

Також стороною захисту надано довідку Тернівської ЦМЛ з відомостями про те, що він перебував на лікуванні в хірургічному відділенні з 12 по 27 жовтня 2021 року. З діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку 1ст. Забійна рана голови. Забій м`яких тканин н/3 обох передпліч та відповідний виписний епікриз, де додатково зазначено про забій правого колінного суглобу.

Також надано довідки МСЕК про встановлення йому 3 групи інвалідності з 2009 року, а до цього 2ї групи інвалідності, яке пов`язане з виконанням професійних обов`язків. (т. 2 а. 63-64)

На підставі вказаних документів сторона захисту зазначила, що має місце змова потерпілого, його представника та правоохоронних органів і дане провадження виникло з метою прикрити діяльність потерпілого та його матері відносно нього.

Суд оцінюючи вказані доводи враховує, що обвинувачений вказані заяви подав значно пізніше.

Також, за заявою обвинуваченого судом направлено ухвалу до ДБР щодо фальсифікації кримінального провадження,відомості внесено до ЄРДР, однак суду стороною захисту не надано даних про притягнення будь-якої особи до кримінальної відповідальності.

Оцінюючи доводи захисту про те, що має місце змова потерпілого, його сестри представника та прокурора зі слідчим, суд ставиться критично. Так, досліджено звукозапис виклику на лінію 102, де чітко слідує, що допитана в якості свідка ОСОБА_10 у збудженому стані емоційно повідомляє, що змушена була вдарити брата, бо той душив сина. Такі ж самі пояснення вона надавала фельдшеру швидкої. За даними витягу з ЄРДР відомості за даним правопорушенням внесено 05 жовтня 2021 року о 13.22 год. на підставі повідомлення від 04 жовтня 2021 року. У судовому засіданні як потерпілим, так і свідками надано покази під присягою. А звернення свідка чи потерпілого за правовою допомогою до адвоката є правом будь-якої особи на правову допомогу в будь-який час. 05 жовтня 2021 року дізнавачем призначена експертиза та потерпілий пройшов її.

Суд не може вийти за межі обвинувального акту та надати оцінку спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченому, їх тяжкості та осіб, які їх спричинили, але констатує, що з досліджених доказів слідує, що саме обвинуваченим було спричинено тілесні ушкодження потерпілому, і вже після цього обвинувачений міг отримати виявлені в нього тілесні ушкодження як від дій свідка, так і від дій потерпілого при його зв`язуванні.

Зокрема, такі висновки суд робить не тільки на підставі доказів обвинувачення, а і на підставі доказів, наданих захистом, а саме медичних документів щодо ушкоджень в обвинуваченого, з яких слідує, що тілесних ушкоджень в області грудей у нього немає (а за показами обвинуваченого потерпілий перший почав йому завдавати ушкоджень в область грудної клітини).

Крім того, суд враховує дані слідчих експериментів, які були предметом експертного дослідження, та відповідно до яких потерпілим могли бути отримані тілесні ушкодження за обставин, на які вказує він та свідок.

Щодо доводів обвинуваченого, про те, що він не душив потерпілого, то суд враховує, як покази потерпілого, свідка та експерта в їх сукупності, про те що при падінні він не міг собі спричинити виявлені тілесні ушкодження в області шиї, та що здавлення шиї здійснювалось обвинуваченим.

Також суд враховує, що не відкриття медичних документів а саме довідки КНП «Тернівська ЦМЛ» ТМР» від 04 жовтня 2021 року на стадії досудового розслідування, не свідчить про недопустимість висновку експерта, бо висновок експерта є самостійним доказом. Та і подання документів експерту потерпілим не є істотним порушенням вимог КПК України (постанова ВСУ від 21 липня 2021 року №552/1884/20).

У контексті доводів захисту досліджено довідку від 04 жовтня 2021 року з лікувального закладу КНП «Тернівська ЦМЛ`ТМР» з відмітками про скарги потерпілого та дані огляду лікарем. До вказаної довідки суд ставиться критично, оскільки почерк не можливо прочитати, однак її суть не суперечить даним СМЕ, який зроблений в тому числі й за результатами огляду потерпілого з детальним описом виявлених на наступний день тілесних ушкоджень. Крім того, як слідує з показів експерта, його б висновок не змінився за відсутності довідки, бо він безпосередньо оглянув потерпілого.

Також доводи про недопустимість висновків СМЕ, спростовуються показами експерта, який вказав, що висновки б його не змінились навіть якщо б не було медичної довідки, бо він безпосередньо оглядав потерпілого. Щодо відсутності години проведення експертного висновку, то суд зважає на те, що інструкція про проведення судово-медичної експертизи, містить вимогу вказувати у вступній частині час та місце проведення експертизи. Відповідно до тлумачного словника слово «ЧАС» це проміжок, відрізок у послідовній зміні годин, днів, років і т. ін., протягом яких що-небудь здійснилося, здійснюється чи здійснюватиметься. Вищевказаний нормативний акт не містять вимоги про вказівку години проведення експертного дослідження, а отже вказівка дати його проведення повністю відповідає етимології слова «ЧАС».

Доводи про фальсифікацію дати проведення експертизи нічим не підтверджені, оскільки внесення відомостей в ЄРДР на підставі телефонного повідомлення по даному кримінальному провадженні та подання потерпілим окремої заяви 8.10.2021 року до поліції не вказують про відсутність постанови про призначення експертизи, бо потерпілий не обмежений в праві звертатись з відповідними заявами до правоохоронного органу щодо стану провадження та відкриття кримінального провадження.

Щодо наявності стану необхідно оборони, то з досліджений доказів слідує, відсутність такого стану. Так, обвинувачений переліз через паркан на територію домоволодіння, власником або користувачем якого він не був і куди власниця будинку свідок ОСОБА_34 забороняла йому приходити (з показів допитаного свідка). Далі обвинувачений вказав, що потерпілий завдав йому ударів у область грудної клітини. Однак з наданих та досліджених в судовому засіданні медичних документів потерпілого, в нього в області грудної клітини чи ключиці тілесні ушкодження не виявлені. Натомість в потерпілого виявлені тілесні ушкодження, які відповідають обставинам, показаним ним та свідком на слідчому експерименті та підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні. Тому суд приходить до висновків, що спричиняючи ушкодження потерпілому, обвинувачений не діяв у стані необхідної оборони.

Також обвинувачений вказав, що він не набув статусу обвинуваченого, бо обвинувальний акт йому не вручено, та підпис не його. Прокурор заперечив, вказавши, що обвинуваченому вручено обвинувальний акт. Суд враховує, що обвинувачений ознайомлений зі змістом обвинувачення, в підготовчому судовому засіданні не повідомляв про невручення обвинувального акту, та стороною захисту не надано доказів підробки підпису обвинуваченого. За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_5 набув статусу обвинуваченого.

Щодо відсутності мотивів, то суд вважає, що для кваліфікації мотиви не мають значення, однак з досліджених доказів таким є певна образа обвинуваченого щодо відсторонення останнього від користування батьківським майном, та небажання матері, щоб приходив її син під впливом матері потерпілого.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки саме ним за викладених обставин спричинено легкі тілесні ушкодження потерпілим.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до кримінального проступку.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, добре характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є особою з ігвалідністю 3 групи.

Помякшуючих та обтяжуючих обставин не встановлено.

Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення, пом`якшуючі та обтяжуючу обставини, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирається.

Також потерпілим було подано цивільний позов про відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи даний позов, суд виходить з положень кримінального процесуального та цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розрахунку позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.

При вирішенні питання щодо стягнення моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та душевних страждань, ступеня доведеності завданої шкоди, і виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

У суду не виникає сумніву, що у зв`язку з вчиненим правопорушенням потерпілий зазнав фізичного болю, душевних страждань, пригніченість та страх.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. При визначенні розміру відшкодування слід врахувати тяжкість фізичних і моральних страждань позивачів, їх тривалість, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках.

Суд відхиляє доводи захисту про те, що потерпілий після отримання тілесних ушкоджень їздив автомобілем, бо останньому спричинені легкі ушкодження, які не перешкоджали здійсненню ним фізичних дій. Активність потерпілого не спростовує наявності в нього тілесних ушкоджень та в зв`язку з цим фізичним болем та моральними стражданнями.

Суд вважає, що потерпілому була заподіяна моральна шкода, але враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення цивільного позивача з боку цивільного відповідача, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б принципам законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України. За таких обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги глибину фізичних і моральних страждань потерпілого, відсутність істотних тривалих вимушених змін у їх життєвих стосунках, з однієї сторони, дані про особу обвинуваченого з іншої сторони (особа з інвалідністю 3 групи), суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди частково і стягнути на користь потерпілого моральну шкоду у розмірі 14000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1