Справа №498/381/22
Провадження №1-кс/498/9/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року смт. Велика Михайлівка Одеської області

Слідчий суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання начальника СД ВП № 1 Роздільнянського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 90000032 від 06.06.2022 року за ознаками вчинення кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

07 червня 2022 року начальник СД ВП № 1 Роздільнянського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, мотивуючи своє клопотання тим, що 06.06.2022 до чергової частини відділення поліції №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшло телефонне повідомлення від старшого ДОП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про те, що 06.06.2022 року під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , в господарському приміщенні було виявлено подрібнену речовину, зовні схожу на коноплю, яку він незаконно зберігав за місцем свого мешкання.

06.06.2022 начальником сектору дізнання ВП№1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження за №000032 прийнято рішення щодо проведення невідкладного обшуку місця події, а саме території домоволодіння розташованої в АДРЕСА_1 , з ціллю врятування майна, врятування від знищення, виявлення та вилучення речових доказів, які мають значення по кримінальному провадженню.

Розглянувши клопотання, матеріали додані до нього, вважаю, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за №0000032 від 06.06.2022 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно зі ст.173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді від 07 червня 2022 року в задоволенні клопотання начальника СД ВП №1 Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про проведення обшуку житла та іншого володіння особи за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 06 червня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України було відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 233 КПК України в разі відмови у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими і підлягають знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання начальника СД ВП № 1 Роздільнянського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 90000032 від 06.06.2022 року за ознаками вчинення кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.309 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1