БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/1920/23
Провадження №1-кс/497/668/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

23.08.2023 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2023 року засобом поштового зв`язку до суду надійшло клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000493 від 18.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що 18.08.2023 за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 покінчив життя самогубством через повішення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час огляду місця події, передсмертної записки не виявлено, проте, виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Realme C25Y» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , з sim картою оператора мобільного зв`язку Київстар з абонентським номером НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_5 , та в якому вірогідно можуть зберігатися передсмертні листування останнього, які мають суттєве значення для подальшого досудового розслідування.

Наразі у органу досудового слідства виникла необхідність, у проведенні детального огляду мобільного телефону ОСОБА_5 з залученням спеціалістів, аналізу наявних на ньому медіа файлів, листувань та дзвінків, без проведення чого не можливо встановити мотиви ОСОБА_5 , та провести повне досудове розслідування.

У зв`язку з викладеним, та тим, що у вилученому мобільному телефоні вірогідно зберігається інформація про обставини життя ОСОБА_5 , які мають вагоме значення для встановлення істини по справі, в поряду ст. 98 КПК України вилучене майно визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000493 від 19.08.2023.

Слідчий та законний представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судове засідання не прибули, подали кожен окремо заяви про розгляд клопотання у їх відсутність (а.с.17, 18).

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, суд вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Як вбачається з рапорту на ім`я начальника Болградського РВП ГУНП в Одеській області від 19.08.2023 року: "19.08.2023 о 00:22 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.08.2023 о 23:21 за адресою: АДРЕСА_1 , дзвінок зірвався. При передзвоні - син повісився на горищі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Прощальної записки не залишив. Заявник: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел.: НОМЕР_4 . Прибувши СОГ на місце події на горіщі домоволодіння, буд. АДРЕСА_1 виявлено труп гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв самогубство шляхом через повішення. Труп без ознаків насильницької смерті, направлено на СМЕ. Проводиться подальша перевірка" (а.с.4).

За цим фактом внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000493 від 19.08.2023 року, кваліфікованого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с.3).

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснює Болградська окружна прокуратура (а.с.5).

Під час огляду місця події, проведеному в селі Городнє в проміжок часу з 01:00 години по 02:00 годину 19.08.2023 року - передсмертної записки не виявлено, проте, виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Realme C25Y» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , з sim картою оператора мобільного зв`язку Київстар з абонентським номером НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_5 , та в якому вірогідно можуть зберігатися передсмертні листування останнього, які мають суттєве значення для подальшого досудового розслідування, про що було складено протокол огляду місця події від 19.08.2023 року (а.с.6-8).

20.08.2023 року постановою старшого слідчого вилучене майно визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні (а.с.12-13).

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту тимчасово вилученого майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження [...].

За змістом ст. 170 КПК України […] арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Частиною другою даної норми закону передбачена можливість накладення слідчим суддею арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Також системний аналіз положень ст.ст. 167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так згідно протоколу огляду місця події від 19.08.2023 року (субота) (а.с.6-8) слідчим було тимчасово вилучено майно, згідно до переліку зазначеному у клопотанні слідчого та у самому протоколі, на яке слідчий просить накласти арешт.

Клопотання про арешт вилученого майна складено наступного робочого дня 21.08.2023 року (понеділок) (а.с.1), та того ж дня передано до засобу поштового зв`язку «Нова пошта», що підтверджується ТТН №6156 (а.с.15).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

З огляду на викладене, прокурором дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

Таким чином, існують достатні обставини, які підтверджують, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно, призведе до приховування та/або зникнення речових доказів, наявних в ньому, що позбавить можливості орган досудового розслідування провести усі необхідні слідчі дії та якомога швидше завершити досудове розслідування.

А тому, необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження та здійснити арешт вищевказаного тимчасово вилученого майна, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.78, 98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування, знищення на тимчасово вилучене майно на підставі огляду місця події, проведеному в селі Городнє, в проміжок часу з 01:00 години до 02:00 години 19.08.2023 року, в кримінальному провадженні №0000493 від 19.08.2023, кваліфікованого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за результатами якого вилучено:

- мобільний телефон марки «Realme C25Y» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , з sim картою оператора мобільного зв`язку Київстар з абонентським номером НОМЕР_3 , яким користувався та який належав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Передати майно на зберігання до камери зберігання речових доказів Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна покласти? на старшого слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1