Справа № 127/3019/23
Провадження №11-кп/801/513/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30.03.2023, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2020,

в с т а н о в и в :

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2020 з тих підстав, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до нього ст. 81 КК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ засудженого на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Тобто головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 утримується в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)» за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2020, яким його засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, до якого внесено зміни ухвалою Запорізького апеляційного суду від 19.01.2021 в частині призначеного покарання та призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Приймаючи рішення про можливість звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, суд першої інстанції дослідив дані, надані установою виконання покарань, з яких вбачається, що ОСОБА_7 за період відбування покарання має посередню характеристику, перебуваючи в місцях позбавлення волі з 2019 року, перше заохочення отримав лише 03.10.2022, тобто безпосередньо перед зверненням до суду з клопотання про умовно-дострокове звільнення, натомість за порушення режиму утримання тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням комісії установи від 24.05.2022 відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення, як особі, яка не довела свого виправлення. Рішенням комісії установи від 30.09.2021 відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Ґрунтовних даних про поведінку засудженого, які б свідчили, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково, судом не встановлено.

Апеляційний суд погоджується з рішенням місцевого суду, вважає висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі, обґрунтованими та належним чином вмотивованими.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30.03.2023, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2020, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4