Справа № 202/3694/23
Провадження № 1-кс/202/3712/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу заявника ОСОБА_5 , який діє в інтересах власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , подану в порядку ст..303 КПК України, на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна 01.03.2023 року в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_5 , подана в інтересах власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора щодо неповернення майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000193 від 11.10.2021 року, в якій просить зобов`язати процесуального керівника повернути все майно, тимчасово вилучене в ході проведення обшуків 01.03 .2023 року у приміщенні квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , у квартирі АДРЕСА_3 у приміщеннях АДРЕСА_4 та АДРЕСА_4 , особам , в яких були вилучені.

Свої вимоги мотивує тим, що 1.03.2023 року на підставі ухвал слідчого судді були проведені обшуки на зазначених об`єктах та вилучені речі та документи. Зазначені речі та документи мають статус тимчасово вилученого майна. Але у встановленому КПК порядку у визначений законом строк слідчий, прокурор не звернулись до суду про накладення арешту на зазначене майно, а тому воно підлягає поверненню незважаючи на те чи є воно речовими доказами чи ні. Він від імені володільцев майна звертався до процесуального керівника ОСОБА_9 про повернення майна, але ж йому було відмовлено. Тому просив задовольни ти скаргу.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_5 підтримав скаргу, підтвердив доводи, викладені у ній та пояснив, що на даний час органом досудового розслідування порушено право власності власників майна, яких він представляє. Незважаючи на те, що він звертався до процесуального керівника в цьому кримінальному провадженні про повернення майна до теперішнього часу майно не повернуто власникам. Просив скаргу задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_10 проти задоволення клопотання заперечували, мотивуючи тим, що речі і документи , вилучені під час обшуків 01.03.2023 року не мають статусу тимчасово вилученого майна, а зазначені в ухвалі слідчого судді на обшук. Вони на теперішній час оглянуті та постановами слідчого визнані речовими доказами по справі. На теперішній час органом досудового розслідування проводиться низька експертних досліджень речей та документів , які були вилучені під час обшуків. Всі вони мають велике значення для розслідування кримінального правопорушення і повернення їх ускладнить досудове розслідування справи.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя виходить з наступного.

На підставі копій ухвал слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24.02.2023, 27.02.2023, 28.02.2023 року, та копій протоколів обшуків, наданих слідчим, встановлено, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № № 0000193 від 11.10.2021 року 01.03.2023 року був проведений обшук приміщень, зазначених в скарзі, в ході якого було вилучено речі і документи.

Згідно з наданих слідчим постанов зазначені речі та документи, вилучені під час обшуку були визнані речовими доказами та визначено місце зберігання- камера схову ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпроптровській області, що підтверджено квитанціями про передачу речей в камеру схову. Частина речей ( мішки із сировиною , вилучені під час обшуку за адресою АДРЕСА_4 та АДРЕСА_4 ) передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , що підтверджено розпискою ОСОБА_11 про отримання.

Порядок зберігання вилучених речей, які визнані речовими доказами відповідає ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор мають, зокрема оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст. 169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою ст. 171, частиною шостою ст. 173 цього Кодексу.

Звертаючись до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України представник ОСОБА_12 посилається на те, що клопотання про арешт майна слідчим не подавались, що є підставою для повернення майна.

Але ж, при порівнянні змісту ухвал слідчого судді та протоколів обшуку встановлено, що вилучені речі під час обшуків входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалах про дозвіл на проведення обшуку у зазначених приміщеннях.

Таким чином, спірне майно не є тимчасово вилученим майном та входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалах про дозвіл на проведення обшуку.

Окрім того, заявником не надано жодного доказу для ідентифікації майна, яке він бажає повернути та відсутні будь-які докази належності зазначеного майна особам, в інтересах яких він звернувся.

За таких обставин, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для повернення майна, вилученого 01.03.2023 року працівниками поліції під час обшуків приміщень приміщенні квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , у квартирі АДРЕСА_3 у приміщеннях АДРЕСА_4 та АДРЕСА_4 .

Керуючись ст. ст. 167, 168, 169, 171, 236, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 , який діє в інтересах власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , подану в порядку ст..303 КПК України, на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна 01.03.2023 року в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 .

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1