Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/1271/23
Провадження № 1-кс/935/613/23
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2023 року м.Коростишів

Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , зі секретарем - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора………………….... ОСОБА_3 ,

слідчого……………………… ОСОБА_4

підозрюваного………………. ОСОБА_5

захисника……………………. ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду,

клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Житомирського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 ,

погоджене прокурором Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури,

по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001782 від 08.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яворів Косівського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не є особою з інвалідністю, депутатом не являється, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

УСТАНОВИВ :

09 червня 2023 року до Радомишльського районного суду Житомирської області надійшло відповідне клопотання, в якому слідчий прохає про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.194 КК України.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 09.06.2023 р. клопотання слідчого СВ ВП № 3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в межах кримінального провадження № 0001782 від 08.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України передано на розгляд до Коростишівського районного суду Житомирської області.

1.1 Доводи клопотання

Відповідно до матеріалів клопотання, упровадженні СВ ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0001782, внесеного 08.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 8 червня 2023 року близько 17-00 години між ОСОБА_5 та його співмешканкою ОСОБА_7 , через раптові неприязні відносини виникла словесна суперечка із-за житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому вони разом проживали та який на праві власності належить донці ОСОБА_7 ОСОБА_8 . Під час вказаної суперечки у ОСОБА_5 виник умисел на умисне знищення вказаного житлового будинку шляхом підпалу.

З цією метою вказаного дня близько 18-00 години, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що співмешканка ОСОБА_7 знаходилась на пасовищі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, взяв в приміщенні сараю каністри з пальним, після чого пішов всередину будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та підпалив його, внаслідок чого будинок був повністю знищений вогнем.

09.06.2023 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у своїй сукупності, а саме: показаннями свідків, протоколом огляду, показаннями самого підозрюваного, іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставою для подачі клопотання про застосування запобіжного заходу стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.194 КК України, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування і суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; 3) незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; 4) перешкоджати даному кримінальному провадженню іншим чином; 5) продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В обґрунтування ризиків слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі від 3 до 10 років позбавлення волі. Вік підозрюваного ОСОБА_5 , його соціальні зв`язки, стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування. До моменту вчинення кримінального правопорушення ніде офіційно не працевлаштований, неодружений, зловживає спиртними напоями. У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_9 іншого, більш м`якішого запобіжного заходу останній матиме змогу знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. З метою запобігання вищевказаним ризикам, неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

1.2 Доводи сторони обвинувачення

Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримали, надали пояснення аналогічні тексту клопотання та зазначили, що зібрані на сьогоднішній день докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

1.3 Доводи сторони захисту

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою причетність до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення не заперечив, зазначив, що в житловому будинку він зробив всі умови для проживання, іншого місця проживання на території Житомирського району немає.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заперечив щодо поданого клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, такий як особисте зобов`язання, оскільки наміру ухилятись від органу досудового розслідування ОСОБА_5 не має, свою причетність останній не заперечує, має посередню характеристику.

1.4 Оцінка та висновки слідчого судді

09.06.2023 року о 00-17 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України та 09.06.2023 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Копія клопотання та матеріалів на його обґрунтування відповідно до ч.2 ст.184 КПК України вручені підозрюваному 09.06.2023 р.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

1.5 Щодо наявності обґрунтованої підозри

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , 09.06.2023 повідомлено про підозру за ч.2 ст.194 КК України, а саме: в умисному знищенні чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.194 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.194 КК України, є обґрунтованими та допустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 , вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

1.6 Щодо наявності ризиків

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.194 КК України, є тяжким злочином, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 10 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Тяжкість покарання за ч.2 ст.194 КК України не є вирішальною при оцінці наявності ризику переховування підозрюваного, однак, у сукупності з іншими обставинами цього кримінального провадження дає підстави стверджувати про наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення на даному етапі кримінального провадження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Одночасно з цим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків встановлених у судовому засіданні, слідчий суддя повинен оцінити в сукупності всі обставини кримінального провадження, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного (ст. 178 КПК України).

Вивченням даних про особу підозрюваного, слідчим суддею встановлено, що він, не є особою з інвалідністю, має місце реєстрації в с. Яворів, Косівського району Івано-Франківської області, однак не має місця проживання на території Житомирського району, офіційно не працевлаштований, має тимчасові заробітки, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, не судимий.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя на виконання вищезазначених вимог закону враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкриміноване кримінальне правопорушення, конкретні обставини вчинення інкримінованого діяння, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного і вважає доцільним з метою запобігання визначеним п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, цілодобовий домашній арешт не зможе уберегти від ризику вчинити інше кримінальне правопрушення, окрім того іншого житла на території Житомирського району підозрюваний не має. Застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки не вирішувався, оскільки не надходило такого клопотання до суду. Особисте зобов`язання не відповідає тяжкості злочину у якому підозрюється особа та вагомості наданих доказів. При цьому, слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.

1.7 Щодо визначення застави

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути застосований у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, та зокрема явку обвинуваченого (підозрюваного) на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого (підозрюваного), його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (підозрюваного).

Отже, розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи обвинуваченого (підозрюваного), його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого (підозрюваного) в суд достатнім стримуючим фактором для підозрюваного, щоб не здійснити втечу.

При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя з урахуванням майнового та соціального стану підозрюваного, доведених ризиків, вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На переконання слідчого судді, підозрюваному ОСОБА_5 слід визначити заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80520 гривень (2684*30). Ця сума, з урахуванням майнового стану підозрюваного, не є явно непомірною для нього. В той же час вона є значною для нього та, на думку слідчого судді, цілком здатною забезпечити належну процесуальну поведінку з боку підозрюваного.

1.8 Щодо обов`язків, що визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України, які належить покласти на підозрюваного у разі внесення ним застави

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 183 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави.

Слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення належної поведінки підозрюваного необхідно покласти на останнього такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1. Прибувати до слідчого, прокурора чи суду на визначений час; 2. Не відлучатися із зазначеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду; 3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

За наведених вище обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205 КПК України, - слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Житомирського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 09 червня 2023 року.

Дія ухвали закінчується 04 серпня 2023 року.

Визначити розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 , обов`язків, визначених КПК України, 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80520 ( вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять ) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена в будь-який момент як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У разі внесення застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити та вважати, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

1. Прибувати до слідчого, прокурора чи суду на визначений час.

2. Не відлучатися із зазначеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

В разі невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, то внесені кошти звертаються в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1