Справа № 344/7574/23
Провадження № 1-кс/344/2979/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області

ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

представника скаржника

в режимі відео конференції - адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні №0000180 від 17 червня 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , 01.05.2023 р. звернувся до суду із скаргою на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000180 від 17 червня 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що 16 лютого 2023 року старшим слідчим відділу розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, у кримінальному провадженні № 0000180, внесеному до ЄРДР 17.06.2022.

З часу повідомлення про підозру ОСОБА_3 (16.02.2023) сплинуло два місяці, а досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, враховуючи положення п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, сторона захисту набула права на оскарження вказаного повідомлення про підозру.

Вважають, що повідомлення ОСОБА_3 про підозру необгрунтоване та не відповідає вимогам статей 276-277 КПК України, оскільки: - правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність не відповідає змісту підозри; - зміст підозри не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджений жодними доказами, як цього вимагає п.3 ч.1 ст. 276 КПК України.

Під час проведення реєстрації 33 об`єктів нерухомого майна ОСОБА_3 фактично створив певну інформацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тобто він не вносив змін до певної інформації, не замінював частину певної інформації та не вилучав будь-яку складову частину відповідної інформації з Реєстру, тобто фактично йото дії не підпадають під ознаки несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах чи комп`ютерних мережах, у чому фактично його обвинувачує орган досудового розслідування.

Сторона захисту не вбачає у діях ОСОБА_7 об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 362 КК України.

Крім того, обов`язковою умовою притягнення особи до кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 362 КК України є факт вчинення кримінально-караних дій повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Зміст підозри взагалі не відповідає фактичним обставинам справи, так як твердження «діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 » в тексті підозри не підтверджується жодними доказами у справі, більше того не підтверджується ані ОСОБА_9 , ані ОСОБА_8 , ані показами свідків.

Більше того, і про повторність не може бути мови, оскільки ОСОБА_10 не вчиняв будь-якого кримінально караного діяння.

Наведені вище факти та інформація, як і інші суттєві обставини, які повністю підтверджують необгрунтованість пред`явленої ОСОБА_11 підозри, органу досудового розслідування на момент повідомлення підозри були достеменно відомі, однак свого відображення в тексті підозри не знайшли, що свідчить про певні процесуальні маніпуляції, а можливо і фальсифікацію з метою створення штучних доказів та хибної впевненості у об`єктивного спостерігача у причетності ОСОБА_7 до цього кримінального правопорушення.

На підставі наведених обставин просив суд скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України від 16.02.2023, та зобов`язати керівника регіональної прокуратури (прокуратури Івано-Франківської області) або іншого уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні внести до Єдиного реєстру досудових розслідувані, відомості щодо скасування повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні 10.05.2023 р. доводи скарги підтримав та просив задовольнити скаргу.

Представника скаржника в режимі відео конференції - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні 10.05.2023 р. доводи скарги підтримав та зазначив, що повідомлення ОСОБА_3 про підозру необгрунтоване та не відповідає вимогам статей 276-277 КПК України, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність не відповідає змісту підозри. Під час проведення реєстрації 33 об`єктів нерухомого майна ОСОБА_3 фактично створив певну інформацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тобто він не вносив змін до певної інформації, не замінював частину певної інформації та не вилучав будь-яку складову частину відповідної інформації з Реєстру, тобто фактично його дії не підпадають під ознаки інкримінованої статті КК України.

Зміст підозри взагалі не відповідає фактичним обставинам справи, так як твердження «діючи а попередньою змовою із ОСОБА_8 » в тексті підозри не підтверджується жодними доказами у справі, більше того не підтверджується ані ОСОБА_9 , ані ОСОБА_8 , ані показами свідків. На підставі наведеного просив суд скаргу задовольнити.

Прокурор відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_5 в судовому засіданні 10.05.2023 р. просив суд відмовити у задоволенні скарги, вважає, що подана скарга не обґрунтована. Повідомлення про підозру вручене 16 лютого 2023 року ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, у кримінальному провадженні № 0000180, внесеному до ЄРДР 17.06.2022. Підозра вручена належним чином та є обґрунтованою.

Слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні 10.05.2023 р. просив суд відмовити у задоволенні скарги, зазначив, що перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом. Просив суд відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає наступне.

Згідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження №0000180 від 17 червня 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362 КК України.

16 лютого 2023 року старшим слідчим відділу розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, у кримінальному провадженні № 0000180, внесеному до ЄРДР 17.06.2022 (а.с.10-24).

Із скаргою на повідомлення про підозру 01.05.2023 р. до слідчого судді звернувся адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 . На момент звернення до суду із скаргою та на момент її розгляду кримінальне провадження не закрито, обвинувальний акт до суду не передано, скаргу подано після спливу двох місяців, що відповідає п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

З огляду на доводи сторони скаржника щодо неправильної кваліфікації інкримінованого діяння за ч. 3 ст. 362 КК України, слідчий суддя вважає наступне.

Підозра - це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням із прокурором), яке ґрунтується на зібраних доказах під час досудового розслідування та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення з повідомленням про це такій особі та із роз`ясненням її прав та обов`язків.

Окрім того, під повідомленням про підозру також можна розуміти кримінальне процесуальне рішення слідчого, прокурора, яке приймається в обов`язковому порядку у випадках затримання особи за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення в письмовій формі й тягне за собою набуття особою, щодо якої воно прийняте, процесуального статусу підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Законодавцем передбачено вимоги до змісту та порядок вручення повідомлення про підозру. Як зазначено в п. 3 ч.1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому, складається письмове повідомлення про підозру прокурором або слідчим за погодженням з прокурором та повинно відповідати зазначеним в ст. 277 КПК України вимогам.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Вручається письмове повідомлення про підозру, відповідно до ст. 278 КПК України, в день його складення слідчим або прокурором, а у випадках неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21 липня 2011 року)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обґрунтованою є підозра за наявності таких принципових обставин: 1) врученого письмового повідомлення про підозру з обов`язковим посиланням на докази вчинення особою кримінального правопорушення; 2) наявності в матеріалах кримінального провадження доказів, що підтверджують учинення особою кримінального правопорушення; 3) доведення перед судом вагомості й достатності наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення; 4) оцінювання судом доказів вчинення особою кримінального правопорушення.

Вимога достатності доказів до моменту притягнення особи до кримінальної відповідальності означає, що в розпорядженні слідчого повинна бути така сукупність доказів, яка, будучи неповною, приводить тим не менше до обґрунтованого висновку про винуватість особи, котра притягується, і виключає в цей момент розслідування протилежного висновку.

У даному випадку, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, з якими сторона захисту пов`язує вимоги поданої скарги, в межах передбаченої компетенції, слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, у кримінальному провадженні № 0000180, внесеному до ЄРДР 17.06.2022, є обґрунтованим та відповідає зазначеним вище вимогам.

При врученні повідомлення дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_3 був причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

При цьому, самі по собі обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Отже, на цей час правових підстав зазначати про невідповідність змісту підозри вимогам ст. 277 КПК України немає. Сутність повідомлення про підозру дає підстави стверджувати те, що ця підозра є обґрунтованою, а саме письмове повідомлення є законним, вмотивованим та відповідає зазначеним вимогам. У свою чергу, зміна змісту підозри під час досудового розслідування, конкретизація обставин кримінального правопорушення з урахуванням оцінки здобутих під час розслідування доказів, питання правової кваліфікації дій підозрюваного, тощо, є прерогативою слідчого, прокурора, які, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи захисника підозрюваного ОСОБА_3 , зазначені у скарзі та поясненнях, наданих під час її розгляду про те, що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, не доведені. За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги про скасування повідомлення про підозру.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на повідомлення слідчого про підозру - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 11.05.2023 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1