Справа № 357/8030/22
У Х В А Л А

11.05.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № 0001051, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Димитров Донецької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопаорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 с. 309 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнала та показала, що під час проведення слідчої дії, а саме затримання, до неї застосовувались незаконні методи досудового розслідування з боку працівників поліції Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області. Зазначила, що на відеозаписі, який відбувався під час її затримання, вона повідомила про те, що замовила психотропні речовини, а саме таблетки «екстезі» в кількості 11 штук після того, як оперативні працівники на протязі 2.5 годин до приїзду слідчо-оперативної групи вчиняли стосовно неї психологічний тиск. Оперативних працівників було двоє, один з яких представився і ним був ОСОБА_7 , інший не представився і саме він вчиняв щодо неї психологічний тиск. Те, що вона говорить дізнавачу на вказаному відеозаписі є не правдою. Оперативний працівник наполягав на тому, щоб після приїзду слідчо-оперативної групи вона повинна буде сказати те, що зафіксовано на відеозйомці, при цьому вона навіть не запам`ятала кількість таблеток і сказала 11 замість 15 штук. Такі пояснення були дані нею виключно внаслідок психологічного тиску на неї. До слідчого чи прокурора під час досудового слідства не зверталася, не вимагала надання будь-якої допомоги або фіксації недозволених методів розслідування.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 заявила про вчинення працівниками Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області правопорушень щодо неї, а саме застосування недозволених методів під час проведення досудового розслідування у зв`язку з чим на обговорення учасників судового провадження було винесено питання про необхідність проведення перевірки за фактом, повідомленим обвинуваченою.

Заперечень в учасників судового провадження не поступило.

Відповідно до ст. 206 ч.6 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.

Відповідно до ст.333 ч.3 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Так, виходячи з положень ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі- Конвенція), за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства та дізнання, у поєднанні із загальним обов`язком держави за ст. 1 Конвенції, слід провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати те, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена в рішеннях у справах «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12 червня 2008 року), «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12 березня 2009 року), «Олексій Михайлович Захарків проти України» (рішення від 24 червня 2010 року), «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року).

Як визначив Європейський суд з прав людини у справі «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12 березня 2009 року) та у справі «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12 червня 2008 року), у тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу на те, що вона була піддана поганому поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень усупереч ст. 3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити у світлі загального обов`язку держави відповідно до ст. 1 Конвенції, вимагає за своїм змістом проведення ефективного офіційного розслідування уповноваженим органом.

Таким чином, суд повинен забезпечити проведення відповідної перевірки заяви особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, в установлений законом спосіб.

Згідно п.1 ч.4 ст.216 КПК України слідчі органи державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів вчинених, зокрема, працівником правоохоронного органу.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинуваченою ОСОБА_3 під час її допиту повідомлено про факт застосування до неї недозволених методів ведення досудового розслідування, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав, вважає за необхідне здійснити судове доручення з порушеного питання, і воно має бути адресоване директору Територіального управління ДБР у м. Києві (яке поширює свою діяльність в тому числі і на Київську область), з метою додержання вимог ст.9 КПК України щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність повідомлення директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві про вказані обставини для реагування в порядку ст.214 КПК України.

Керуючись ч. ч. 6, 7 ст. 206, ст. ст. 214, 216, 333, 350, 369, 371, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Надати судове доручення директору Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві у рамках кримінального провадження № 0001051, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, організувати проведення перевірки за заявою обвинуваченої ОСОБА_3 про застосування щодо неї недозволених методів ведення досудового розслідування працівниками Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області під час її затримання 05.07.2022.

Провести перевірку відповідно до вимог ст.214 КПК України.

Встановити строк виконання даного доручення - один місяць з дня отримання копії ухвали суду.

Копію ухвали направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (вулиця Олени Теліги, 8, Київ, 02000), для виконання.

Прийняте за результатами перевірки процесуальне рішення та завірені належним чином матеріали перевірки направити до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для долучення до матеріалів справи у встановлений строк.

Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8