"21" липня 2023 р. Справа № 363/1196/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вишгород подання Вишгородського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в м.Києві та Київської області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Петрівці, Київської області громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 засудженого 20 жовтня 2020 року Вишгородським районним судом Київської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

Фахівець 2 категорії Вишгородського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в м.Києві та Київської області ОСОБА_5 за погодженням з в.о. начальника Вишгородського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в м.Києві та Київської області ОСОБА_3 звернулась до суду з поданням у порядку виконання вироку суду, про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , якого вироком Вишгородського районного суду Київської області від 20.10.2020 року засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень так як на теперішній час закінчились передбачені приписами ст. 80КК України строки давності виконання вироку суду.

При таких обставинах, в поданні Вишгородського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в м.Києві та Київської області, на підставі ст. 80 ч. 1 п.1 КК України, ст.152 КВК України ставиться питання, щодо звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду подання повідомлявся належним чином.

Прокурор та представник Вишгородського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду подання повідомлялись належним чином. Від представника Вишгородського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_5 до суду надійшла заява, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, подання підтримує в повному обсязі. Від прокурора до суду надійшла заява, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, проти задоволення подання органу пробації не заперечує.

Неявка учасників відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду, а тому судом ухвалено проводити розгляд подання за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 20 жовтня 2020 року Вишгородським районним судом Київської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Зазначений вирок набрав законної сили 20 листопада 2020 року.

Приписами п. 1 ч. 1 ст.80КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки - два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.8 0КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст.80КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.

Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Так згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Наявність лише факту несплати засудженим штрафу не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що відомості щодо виконання вироку відсутні, на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Вишгородського районного суду Київської області від 20.10.2020 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч.1 п.1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, ст. 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання Вишгородського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київської області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Вишгородського районного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Вишгородський районний суд Київської області, протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1