ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 643/3211/23 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-сс/818/756/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування тримання під вартою підозрюваному
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, підозрюваного та його захисника, належним чином повідомлених про розгляд справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи без них, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 29 05 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання, тобто до 21-35 години 27 05 2023 року.

Зобов`язано орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Визначено суму застави у розмірі 134 200 гривень, з покладенням у разі внесення застави на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України.

Вимоги апеляційної скарги, з узагальненими доводами особи, яка їх подала.

На вищевказану ухвалу слідчого судді захисником підозрюваного ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, яка містить прохання про скасування ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкові від 29 травня 2023 року та про постановлення нової, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: домашній арешт за адресою його проживання у нічний час доби.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги захисник вказує, що прокурором не надано до суду доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим у слідчого судді не було законних підстав вважати, що ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування, суду, вчиняти інший злочин та що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор, підозрюваний та його захисник про дату та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від останніх не надходило.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності підозрюваного, його захисника та прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0003780 від 27 11 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 12 04 2023 року, належним чином вручено повідомлення про підозру.

Досудовим розслідуванням встановлено, що, ОСОБА_8 у листопаді 2022 року, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого тимчасового мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 за допомогою заздалегідь придбаних ним електронних вагів, полімерних зіп-пакетів, полімерної плівки, здійснив фасування особливо небезпечних психотропних речовин, зробивши розфасовані згортки, частину з яких почав зберігати у розфасованому вигляді з метою подальшого збуту.

Злочинна діяльність ОСОБА_6 , пов`язана з незаконним зберіганням особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту, була припинена на законних підставах та 27 11 2022 року в період часу з 18-43 до 18-56 години під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 за місцем фактичного мешкання ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: 1 згорток обмотаний ізоляційною стрічкою червоного кольору та 1 згорток з фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору всередині кожного, яка згідно з висновком судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000. Маса PVP в перерахунку на масу представленої речовини склала: 1,2731 грам та 0,1487 грам (загальна маса 1,4218 грам).

Крім цього, ОСОБА_6 продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, 26 11 2022 року точний час досудовим розслідуванням не встановлено, маючи при собі заздалегідь розфасовані ним особливо небезпечні психотропні речовини у вигляді згортків обмотаних ізоляційною стрічкою, знаходячись на території Салтівського району м. Харкова, розшукав підходяще місце, де можна залишити схованку з особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP, у розфасованому вигляді, у згортку, обмотаному ізоляційною стрічкою.

Далі, ОСОБА_6 перебуваючи на території Салтівського району м. Харкова, поблизу будинку №17 по вул. Валентинівській (координати 50.01857 36.32824) у куті стіни, поблизу будинку №17 по вул. Валентинівській (координати 50.01857 36.32799) у конструкції лавки, поблизу будинку №26 по вул. Героїв Праці (координати 50.0226336.33747) на боковій стороні сміттєвого бака, поблизу будинку №20- В по вул. Героїв Праці (координати 50.02408 36.33104) у конструкції дверей гаража, поблизу будинку №20-А по вул. Героїв Праці (координати 50.02411 36.33135) у конструкції паркану, поблизу будинку №20/321 по вул. Героїв Праці (координати 50.0243836.33255) біля бордюрного каменя в землі, поблизу будинку №321/20 по вул. Академіка Павлова (координати 50.0237636.33365) біля бордюрного стовпа в землі, поблизу будинку №321/20 по вул. Академіка Павлова (координати 50.0230036.33349) під деревом у землі, поблизу будинку №26 по вул. Героїв Праці (координати 50.0227536.33668) у конструкції металевих сходів, поблизу будинку №26 по вул. Героїв Праці (координати 50.0227536.33668) у конструкції металевих сходів, поблизу будинку №32- Г по вул. Героїв Праці (координати 50.0203136.33838) вздовж паркану у землі, поблизу будинку №32-Г по вул. Героїв Праці (координати 50.0203136.33838) поблизу будинку №142-В по вул. Академіка Павлова ( координати 50.0200136.33826) біля купи листя в землі, поблизу будинку №142-А по вул. Академіка Павлова (координати 50.0194536.33745) вздовж стіни гаража в куті в землі, поблизу будинку №140-Е по вул. Академіка Павлова (координати 50.0190036.33703) біля дерева в землі, поблизу будинку №140-Е по вул. Академіка Павлова (координати 50.0190036.33703) біля дерева в землі, поблизу будинку №140-Г по вул. Академіка Павлова (координати 50.0185636.33505) біля бетонного каменя в землі, (координати 50.0183636.32925) у металевій конструкції біля під`їзду 4 буд.№309 по вул. Ак.Павлова в м. Харкові, поблизу будинку №311 по вул. Академіка Павлова (координати 50.0197636.33019) у конструкції гаража, поблизу будинку №313-А по вул. Академіка Павлова (координати 50.0200736.33010) вздовж паркану зліва в землі, поблизу будинку №311 по вул. Академіка Павлова (координати 50.0199636.33026) у конструкції гаража, для невстановленого в ході досудового слідства покупця, залишив один згорток з особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP, обмотаний ізоляційною стрічкою, сфотографував на свій мобільний телефон місце схованки з вказаною особливо небезпечною психотропною речовиною, після чого наніс на фото пояснювальні написи з точним місцем перебування схованки, з метою направлення вказаного фото через всесвітню мережу Інтернет невстановленій особі, для подальшої передачі інформації кінцевому покупцю, після чого з місця скоєння злочину зник, тим самим незаконно збув особливо небезпечну психотропну речовину - PVP

В подальшому, злочинні дії ОСОБА_6 були викриті працівниками поліції,

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України - тобто у незаконному зберіганні особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту, та незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно.

24 квітня 2023 року слідчий СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , посилаючись на обґрунтованість повідомленої останньому підозри, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів вважав неможливим.

В обґрунтування підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, слідчий посилався на долучені до клопотання докази, а саме: електронний рапорт від 27 11 2022 року про виявлення ОСОБА_6 ; протокол огляду місця події від 27 11 2022 року, в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон ОСОБА_6 , в пам`яті якого зберіглася інформація про протиправну діяльність у сфері незаконного обігу психотропних речовин; протокол огляду місця події від 27 11 2022 року, проведеного за місцем фактичного мешкання ОСОБА_6 ; протокол огляду місця події від 27 11 2022 року в ході якого за інформацією наявною в пам`яті мобільного телефону вилученого у ОСОБА_6 виявлено 18 місць схованок в кожному з яких виявлено по 1 згортку з психотропною речовиною в розфасованому вигляді; іншими матеріалами провадження в сукупності.

Задовольняючи клопотання слідчого та обираючи підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів з визначенням застави у розмірі 134 200 гривень, слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру, повідомлену ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, яка підтверджена зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду та доведеними наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя врахував особу підозрюваного, а також вчинення останнім кримінальних правопорушень, які є злочинами проти здоров`я населення, є тяжким та вчинені в умовах воєнного стану.

Разом з тим, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення останньому розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 134 200 грн.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується з такими висновками слідчого судді, зокрема щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та існування ризиків передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

При цьому, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

За таких обставин доводи захисника підозрюваного про недоведеність жодного з ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а відповідно до вимог п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Виходячи з відомостей щодо особи підозрюваного, зокрема враховуючи повідомлену ОСОБА_6 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який є тяжким злочином і за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст. 177, 178 КПК України, оскільки більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти зазначеним в клопотанні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин цього кримінального провадження та характеру дій, які інкримінуються підозрюваному, а саме того, що він підозрюється у вчиненні 18 епізодів тяжких кримінальних правопорушень, вчинених в умовах воєнного стану, колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

Істотних же порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду не встановлено.

Що стосується обґрунтованості призначеного слідчим суддею розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у виді застави та призначення її розміру, викладену у рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року.

У цій справі, ЄСПЛ, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Відповідно до положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, при визначенні розміру застави враховуються обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається із мотивувальної та резолютивної частини ухвали зазначених вище вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, визначив заставу в межах, передбачених вищенаведеним п.2 ч.5 ст.182 КПК України, зокрема, у розмірі 134 200 грн., належним чином обґрунтувавши своє рішення та навівши вичерпні підстави для його прийняття.

На даний час саме такий розмір застави, визначений судом першої інстанції як альтернативного запобіжного заходу в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про необхідність, враховуючи обставини кримінальних правопорушень, особу підозрюваного призначення ОСОБА_6 застави саме у такому розмірі.

За таких обставин, з огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її зміни та обрання більш м`якого запобіжного заходу на цьому етапі досудового розслідування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст. 170-175, ст.ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 29 05 2023 року про застосування щодо підозрюваного за ч.2 ст. 307 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 15 липня 2023 року, включно, з визначенням застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст. 424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

____________ _____________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4