Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/8155/20
Провадження №1-кп/523/435/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

06.07.2023 року

Суворовський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , представника у справах неповнолітніх ОМР - ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000665 від 15.05.2021 року, №0000377 від 16.05.2021 року, № 0000939 від 23.03.2020 року із звинувачення:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця комуна Копанки, повіт Тігіна, Республіки Молдови, громадянина Респіблики Молдови, без місця реєстрації та визначеного місця проживання, судимий Суворовський районним судом м.Одеси від 17.02.2019 року за ст.185 ч.3 КК України, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75,104 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки.

у скоєні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 289 ч.2, 185 ч.2 КК України;

Встановив:

Судом встановлено, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.05.2020, приблизно о 02:00 годині, знаходився біля будинку № 36 по вулиці Сахарова в місті Одеса, де у нього виник противоправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою особистого збагачення, а саме: мопедом марки «Honda Today» чорного кольору № рами НОМЕР_1 , вартістю 11700 гривень, що на праві власності належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та був припаркований навпроти 10 парадної біля будинку № 36 по вул. Сахарова в м. Одесі.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення ОСОБА_13 , впевнившись у тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є таємними, реалізуючи свій злочинний намір, підняв його з підніжки мопеда, встановивши тим самим контроль над транспортним засобом. При цьому, не маючи права володіння, розпорядження чи керування цим транспортним засобом, діючи повторно, умисно, протиправно, ОСОБА_13 став штовхати зазначений мопед за допомогою фізичної сили з прилеглої території будинку №36 по вул. Сахарова в м. Одесі, тим самим незаконно заволодівши ним.

У подальшому ОСОБА_13 розпорядився мопедом марки «Honda Today» чорного кольору № рами НОМЕР_1 на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_13 спричинив ОСОБА_14 матеріальну шкоду в розмірі 11700 гривень.

20.03.2020 року, того ж дня, в період часу з 08 год. 52 хв. по 08 год. 54 хв, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, неповнолітній ОСОБА_13 таємно від оточуючих викрав грошові кошти ОСОБА_15 у сумі 4000 гривень, шляхом зняття їх через банкомат №1369 з карти № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк» виданої на ім`я останньої.

Тим самим, своїми умисними та протиправними діями неповнолітній ОСОБА_13 завдав матеріального збитку потерпілій ОСОБА_15 в розмірі 4 000 гривень.

Так, 13 травня 2021 року, приб.тизно о 13 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_13 , перебував за місцем свого мешкання, а саме - на подвір`ї домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де помітив припаркований автомобіль марки «ВАЗ» моделі 21063, коричневого кольору, з державним реєстраційним знаком НОМЕР_3 , із ідентифікаційним номером кузова № НОМЕР_4 , 1984 року випуску який належить на праві користування ОСОБА_16 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіїшя вказаним транспортним засобом.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння вказаним транспортним засобом, перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_13 , діючи умисно, шляхом вільного доступу, взяв у вищевказаному будинку ключі запалювання від автомобілю марки «ВАЗ» моделі 21063, коричневого кольору, з державним реєстраційним знаком НОМЕР_3 , із ідентифікщійним номером кузова № НОМЕР_5 , 1984 року випуску.

Надалі, у продовження своїх злочинних дій, ОСОБА_13 підійшов до вищевказаного автомобілю, умисно, з корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутній власник, за допомогою ключів відкрив водійські двері автомобіля марки «ВАЗ» моделі 21063, коричневого кольору, з державним реєсіраційним знаком НОМЕР_3 , із ідентифікаційним номером кузова № НОМЕР_4 , 1984 року випуску. Надалі, ОСОБА_13 незаконно проник до салону вищевказаного автомобіля та за допомогою ключів привів у роботу двигун вищевказаного автомобіля, та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд.

При допиті обвинувачений ОСОБА_13 , винуватість у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289, ч.2 ст.185 КК України визнав та пояснив суду, що 20.03.2020 року скориставшись довірою потерпілої ОСОБА_15 , з якою був у дружніх стосунках, зняв з її картки грошові кошти у розмірі 4000 гривень, які витратив на власні потреби.

14.05.2020 року, перебував у м.Одесі по вул.Сахарова, де побачив мопед марки «Хонда» почав його штовхати та зміг завезти його, сів та з місця події поїхав. Викраденим мопедом розпорядився на власний розсуд.

13.05.2021 року, перебував за своєї домашньою адресою Одеська область, Лиманський район, Красно сільська ОТГ, де взяв ключі від автомобіля «ВАЗ» який належав його вітчиму, завів автомобіль та поїхав у справах. Про скоєне щире кається.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_13 , за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та за ст.289 ч.2 як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Отримавши покази обвинуваченого ОСОБА_13 ., що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 ч.ч. 1, 2 Конституції України, ст. 17 ч. 2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161, 150, 100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь.

- обґрунтованості обвинувачення.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_13 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Обвинувачений ОСОБА_13 , за формою вини, ступенем тяжкості вчинив тяжкий злочин. Судом в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що при вчинені інкримінованих йому правопорушень, він, усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом ст. 25 ч. 2 КК України.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_13 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осудним, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними - ст. 19 ч. 1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України - вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості кожного вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , є активне сприяття розкриттю злочину, повне визнання вини.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Враховуючи всі встановлені під час судового розгляду обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те що ОСОБА_13 , раніше судимий, потерпілі претензій морального та матеріального характеру не мають, тяжкі наслідки в результаті скоєння кримінального правопорушення відсутні, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_13 , залишити без змін - тримання під вартою.

Початок строку покарання ОСОБА_17 , обчислювати з моменту затримання, тобто з 28 травня 2021 року.

Речові докази: навісний замок з двома ключами повернути за належністю, відеозапис з камер спостережень зберігати в матеріалах кримінального провадження, мопед Хонда вважати повернутим власнику, автомобіль «ВАЗ 2106» - вважати повернутим власнику.

Судові витрати по спрві відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

Ухвалив:

ОСОБА_13 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

за ст. 289 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (пять) років, без конфіскації майна.

за ст.185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_13 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (пять) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст.71 ч.1 КК України, частково у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 17.02.2019 року, яким було засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки.

Остаточно призначити ОСОБА_13 , покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, без конфіскації майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_13 , залишити без змін - тримання під вартою.

Початок строку покарання ОСОБА_17 , обчислювати з моменту затримання, тобто з 28 травня 2021 року.

Речові докази: навісний замок з двома ключами повернути за належністю, відеозапис з камер спостережень зберігати в матеріалах кримінального провадження, мопед Хонда вважати повернутим власнику, автомобіль «ВАЗ 2106» - вважати повернутим власнику.

Судові витрати по спрві відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй повного тексту вироку, шляхом подачі апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя

Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1