Справа №346/2906/23
Провадження №1-кс/346/478/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

слідчого: ОСОБА_4

підозрюваного: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Коломия клопотання старшого слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мишин, Коломийський район, Івано-Франківська область, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, неповнолітніх утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого:

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №0000480 від 20.05.2023, -

в с т а н о в и в:

10.07.2023 до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді «домашнього арешту» та покладення обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 10.07.2023 для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

1.Доводи клопотання.

У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 15.01.2023 по 13.05.2023 ОСОБА_5 , перебуваючи у с. Мишин по вул. Шевченка Коломийського району, діючи умисно в умовах воєнного стану, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, таємно проник у господарство, що за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у вказаному господарстві ОСОБА_5 шляхом зриву навісного замка проник у сарай, де таємно викрав бувшу у користуванні бензинову косу ТМ VIPER CG430B вартістю 2000 гривень та невстановленим способом проник у будинок за вищезазначеною адресою, звідки таємно викрав бувший у користуванні цифровий приймач Т2-тюнер ТМ «Romsat» TR 1017 MD вартістю 350 гривень. Після чого ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2350 гривень.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням житло, інше приміщення чи сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

29.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, причетність якого до вказаного правопорушення підтверджується зібраними доказами у справі. Злочин у вчиненні якого підозрюється останній відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. На переконання слідчого ризиками, які обумовлюють обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту є: ризик переховування від органів досудового розслідування; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення; ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні.

2. Позиції сторін у судовому засіданні.

Слідча під час судового розгляду клопотання зазначила про існування, обґрунтованих нею ризиків, просила застосувати саме цілодобовий домашній арешт як такий, що може гарантувати належну поведінку обвинуваченого протягом проведення досудового розслідування, зважаючи на відсутність достатніх об`єктивних факторів, які б утримували підозрюваного до вчинення інших протиправних дій.

Прокурор під час судового розгляду клопотання підтримала, просила суд його задовольнити з підстав зазначених в ньому, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинення тяжкого злочину, що може створювати ряд ризиків, визначених ст. 177 КПК України. Просила врахувати, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, відповідно відсутні достатні стримуючи фактори для його належної поведінки, що у свою чергу обумовлює необхідність застосування саме цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти клопотання слідчого, зазначивши, що жодного відношення до крадіжки не має, крім того просив врахувати, що живе за рахунок тимчасових підробіток, а тому перебуваючи під арештом не зможе себе забезпечувати.

З приводу виявленої бензинової коси зазначив, що придбав її у невідомої особи на ринку.

3. Оцінка та висновки слідчого судді

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Оскільки запобіжний захід може застосовуватися лише щодо підозрюваного, слідчому судді належить перевірити обставини набуття особою процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

3.1. Щодо набуття процесуального статусу підозрюваного

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК України повідомлено про підозру.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Із матеріалів клопотання вбачається, що кримінальне провадження №0000480 від 20.05.2023 було зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_6

29.06.2023 у межах вищезазначеного кримінального провадження складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке того ж дня вручено підозрюваному ОСОБА_5 .

Наведені обставини у сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_5 має у цьому кримінальному провадженні процесуальний статус підозрюваного, а тому щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

3.2. Щодо наявності обґрунтованої підозри

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Із аналізу практики Європейського суду з прав людини можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»:

- існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення;

- факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність;

- обґрунтованість підозри не може встановлюватися inabstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні;

- стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

У судовому засіданні слідчим суддею досліджені, зокрема, такі документи з метою встановлення причетності/непричетності ОСОБА_5 до злочину, у вчиненні якого він підозрюється:

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_6 за 19.05.2023, з якого вбачається, що в період часу з 15.01.2023 по 13.05.23023 невідома особа проникла до будинковолодіння по АДРЕСА_1 , звідки викрала бензинову косу зеленого кольору та приставку Т2 тощо;

-протокол огляду місця події від 19.05.2023, за змістом якого у присутності двох понятих проведено огляд домогосподарства по АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено сліди пальців рук та сліди підошви взуття;

-протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 від 20.05.2023, яка повідомила про обставини вчиненого щодо неї правопорушення, а також про обставини його виявлення.

-протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 09.06.2023, який дав показання про те, що ОСОБА_5 періодично допомагає йому по господарству. Так наприкінці травня 2023 року ОСОБА_5 прийшов до нього косити траву з бензокосою зеленого кольору, яку у нього і залишив, сказавши що вона належить саме йому. Вказану косу свідок добровільно видав під час проведення обшуку за місцем його проживання.

- протокол обшуку від 09.06.2023 за місцем проживання свідка ОСОБА_7 , відповідно до якого за адресою АДРЕСА_3 останнім було добровільно видано бензинову косу зеленого кольору ТМ VIPER CG430B, яку відповідно до постанови від 09.06.2023 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

-висновок експерта від 30.06.2023 №СЕ-19/109-23/7462-Д, відповідно до якого за адресою АДРЕСА_2 виявлені під час огляду місця події сліди пальців рук належать в тому числі і ОСОБА_5 .

Наведені докази у сукупності з іншими документами, що були додані до клопотання формують у слідчого судді внутрішнє переконання щодо причетності ОСОБА_5 до злочину у вчиненні якого він підозрюється органом досудового розслідування.

Наданих до клопотання документів, на цій стадії достатньо для того, щоб дійти висновку про те, що дійсно могли мати місце обставини, про які зазначає орган досудового розслідування і що до їх вчинення може бути причетний саме ОСОБА_5 . Таким чином висновки органу досудового розслідування не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім злочину за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

3.3. Щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування таких ризиків:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;

- ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні;

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

На обґрунтування ризику переховування слідчий посилається на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , який з метою уникнення покарання може вживати заходів до переховування. Існування ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний обізнаний щодо місця проживання останніх, знає їх особисто, а тому може схилити останніх до зміни раніше наданих слідчому показань. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення слідчим обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, на розгляді в суді перебуває інше кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , в рамках якого він також обвинувачується у вчиненні злочину проти власності.

Оцінюючи доводи щодо існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також той факт, що останній свою причетність до вчинення інкримінованого йому злочину заперечує. Так злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, хоча на розгляді суду перебуває інше кримінальне провадження щодо нього, а тому на переконання слідчого судді вказані обставини дійсно можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення можливої відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Обґрунтованим вважає слідчий суддя і твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику незаконного впливу на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні. При оцінці існування цього ризику слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 дійсно обізнаний щодо місця проживання допитаних свідків та потерпілої, відповідно може скористатись наявною інформацією для впливу на них у кримінальному провадженні з метою зміни ними свідчень чи відмови від дачі показань. З цих підстав, враховуючи характер інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення, що на теперішній час існує ризик того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілу.

Оцінюючи ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує ту обставину, що останній не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, відповідно відсутні достатні стримуючи фактори, які б слугували запобіжником для продовження вчинення протиправних дій. Крім того ОСОБА_5 являється обвинуваченим і по іншому кримінальному провадженню, що свідчить про схильність останнього до вчинення протиправних дій.

3.4. З`ясування можливості застосування запобіжного заходу, який зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров?я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи факт доведення стороною обвинувачення існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Враховуючи відомості про особу ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, неодружений, офіційно не працевлаштований, утриманців не має, має постійне зареєстроване місце проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, слідчий суддя вважає, що за таких умов можливе застосування саме цілодобового домашнього арешту. Застосування саме такого режиму домашнього арешту буде достатньо для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути встановлених ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

3.5. Щодо обов`язків, що визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України, які належить покласти на підозрюваного у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

У клопотанні порушується питання про покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, прокурора, слідчого судді, суду на першу вимогу;

2) не відлучатися цілодобово з постійного місця проживання;

3) утримуватись від спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

4) здати до відповідного органу свій паспорт для виїзду за кордон.

У зв`язку із доведенням прокурором існування вищезазначених ризиків слідчий суддя вважає обґрунтованою вимогу слідчого щодо покладення саме таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючому ризику та ефективності здійснення кримінального провадження. Покладення на підозрюваного саме таких обов`язків дає можливість органу досудового розслідування здійснювати контроль за його належною процесуальною поведінкою.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

У судовому засіданні прокурор повідомив, що строк досудового розслідування закінчується 31.05.2023. Таким чином з урахуванням положень ч. 1 ст. 219 КПК України, строк виконання обов`язків належить визначити саме до 29.08.2023, що відповідає строку досудового розслідування.

За наведених вище обставин клопотання старшого слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу належить задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді «домашнього арешту», заборонивши ОСОБА_5 залишати житло за адресою проживання: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покласти на ОСОБА_5 наступні процесуальні обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, прокурора та суду, із встановленою періодичністю;

2) утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 29 серпня 2023 року в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що працівники органів внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в його житло, вимагати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у виді «домашнього арешту» покласти на Коломийський РВП ГУНП Івано-Франківської області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1