справа № 752/9286/23
провадження №: 1-кс/752/4194/23
У Х В А Л А

про арешт майна

31.05.2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000630, відомості щодо якого внесені 20.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді звернувся прокурор із вказаним клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, яке вилучене 23.05.2023 під час проведення обшуку у приміщенні квартири, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ФОП ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки iPhone 11 з IMEI НОМЕР_1 з сім картою НОМЕР_2 .

Прокурор обґрунтовує клопотання тим, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000630, відомості щодо якого внесені 20.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи АТ «Київмедпрепарат» () спільно із службовими особами ДП «Центр медичного забезпечення МОЗ України» () налагодили злочинну схему пов`язану зі збутом лікарських засобів за завищеними цінами та заволодінням і розтратою коштів державного підприємства.

Так, механізм злочинних дій полягає у наступному, посадові особи АТ «Київмедпрепарат», використовуючи ДП «Центр медичного забезпечення МОЗ України» у якості транзиту між низкою аптечних мереж, з метою подальшого збуту лікарських засобів за штучно завищеними цінами та подальшого виводу грошових коштів, отриманих від реалізації таких лікарських засобів у тіньовий сектор економіки з використанням механізму здійснення фіктивних безтоварних операцій з державним підприємством.

Таким чином, АТ «Київмедпрепарат» з метою зменшення податкового навантаження на підприємство реалізує на державне підприємство «Центр медичного забезпечення МОЗ України» лікарські засоби за заниженою вартістю, а останні в свою чергу здійснюють націнку на лікарські засоби в 2-4 рази та в подальшому збувають такі ліки до аптечних мереж, прибуток від збуту таких лікарських засобів виводиться державним підприємством «Центр медичного забезпечення МОЗ України» через ряд підконтрольних юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців шляхом укладання різного роду фіктивних договорів на придбання нехарактерних для державного підприємства «Центр медичного забезпечення МОЗ України» видів товарів, таких як - (бензопили, бурові коронки, шліфувальні верстати, тисячі квадратних метрів лінолеуму, шпалер тощо) та різного роду інформаційно-консультаційних та інформаційно-маркетингових послуг, які нібито надавались державному підприємству.

Враховуючи вищевикладене, в результаті зловживання службовим становищем службових осіб ДП «Центр медичного забезпечення МОЗ України» з метою одержання неправомірної вигоди для себе всупереч інтересам державного підприємства, а також від такої протиправної фінансово-господарської діяльності, дії службових осіб ДП «Центр медичного забезпечення МОЗ України» () призвели до значного зменшення прибутковості державного підприємства та суми дивідендів, які отримує Державний бюджет України.

23.05.2023 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.05.2023, проведено обшук у приміщенні квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ФОП ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено вищевказане майно.

Разом з цим, постановою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 від 23.05.2023 вилучений мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000630.

Враховуючи вищевикладене, вищезазначене майно має значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, з метою забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, а також проведення оглядів, призначення та проведення ряду криміналістичних експертиз за вилученими в ході обшуку речами та документами та проведення інших слідчих та процесуальних дій, у зв`язку з цим, прокурор просить задовольнити вказане клопотання.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. До початку розгляду вказаного клопотання подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. При цьому, з метою недопущення приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення вищевказаного майна, а також його незаконного відчуження, просив розглянути вказане клопотання без виклику власника майна або його представника.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ч. 1 ст. 107 КПК України визначено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Враховуючи вищевказані положення КПК України, слідчий суддя вважає за можливо розглянути клопотання за відсутності прокурора, власника майна та його представника та без фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши вказане клопотання та додані до нього документи, вважає необхідним задовольнити клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.05.2023 року надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , де фактично проживає фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ), що на праві власності належить ОСОБА_4 , з метою виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення.

Одночасно з цим, слід зазначити, що під час внесення клопотання про проведення обшуку та надання дозволу на проведення обшуку, як слідчим, так і слідчим суддею заздалегідь не може бути встановлено які саме речі та документи необхідно вилучити з метою встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Під час проведення обшуку 23.05.2023 за вищевказаною адресою, у відповідності до ст.ст. 223, 235 КПК України, виявлено та вилучено вищевказане майно, яке зазначено у протоколі обшуку.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається із матеріалів клопотання, прокурор подав вказане клопотання про арешт майна 24.05.2023, що підтверджується витягом із трекінгу поштових відправлень АТ «Укрпошта», а зареєстровано в суді- 29.05.2023.

Частиною 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

Постановою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 від 23.05.2023 вилучений мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000630.

Положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення .

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучений мобільний телефон за вищевказаною адресою, відповідають вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України і у встановленому закону порядку, визнаний речовим доказом.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт майна враховує правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданнями кримінального провадження, а також наслідки арешту майна.

Слідчий суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна враховує правові підстави для арешту майна, а саме те, що вказане майно визнано речовим доказом, оскільки не вжиття вказаних заходів може призвести до непередбачених наслідків, у тому числі до приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення вищевказаного майна, а також його незаконного відчуження, у зв`язку з цим, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вищевказане майно.

З огляду на викладене та враховуючи наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що у ході досудового розслідування виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно з метою збереження речових доказів, у зв`язку із цим, клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню, до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 23.05.2023 під час проведення обшуку у приміщенні квартири, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ФОП ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки iPhone 11 з IMEI НОМЕР_1 з сім картою НОМЕР_2 .

Ухвала виконується негайно слідчим та прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1