Справа №592/9923/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/133/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

Іменем України

17 квітня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/9923/22 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.01.2023 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з правом внесення застави в мінімальному розмірі, оскільки підозра необґрунтована, проведені в даному провадженні НСРД викликають сумнів, стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження ризиків, якими слідчий обґрунтовував своє клопотання. ОСОБА_7 наміру переховуватися від органу досудового розслідування не має, після вручення повідомлення про підозру та клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою весь час перебував за місцем свого проживання, про дату розгляду клопотання його ніхто не повідомляв, а тому відсутні підстави для оголошення його у розшук. ОСОБА_7 працює неофіційно, наміру впливати на свідків та потерпілих не має, розмір застави є непомірним.

19.12.2022 до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим із прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури звернувся слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК, а саме у вчиненні шахрайства, повторно, за попередньою змовою групою осіб шляхом незаконних операцій з використання електронно-обчислювальної техніки, протягом липня-вересня 2022 року, в результаті чого потерпілим було завдано шкоду на загальну суму 192148 грн.

05.10.2022 до ЄРДР за № 0001989 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК, а 13.12.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру.

Зважаючи на те, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення, то слідчий просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.01.2023 до підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24:00 13.02.2023 із визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 536800 грн, і покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК у разі її внесення. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що стороною обвинувачення доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого правопорушення, існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, і недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду, учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_8 та від захисника ОСОБА_9 надійшло письмові клопотання про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність та у відсутність підозрюваного ОСОБА_7 , тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд у відсутність сторін кримінального провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, здійснивши розгляд клопотання слідчого, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а не обрання будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ч. 1 ст. 176 КПК, та дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування щодо ОСОБА_7 обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК, існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, одночасно призначивши альтернативний запобіжний захід у виді застави з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК у разі її внесення.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення». «Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу» («Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88). Питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, наявні у кримінальному провадженні докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення є завданням подальшого досудового розслідування.

Незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення, а тому доводи захисника щодо законності проведення НСРД в даному провадженні, відсутність доказів на підтвердження того, що зафіксовані в матеріалах НСРД відомості належать її підзахисному не заслуговують на увагу колегії судів.

З огляду на наведені у клопотанні слідчого докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу фактичних обставин кримінального правопорушення та обвинуваченої особи (характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців тощо), її поведінки під час досудового розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків тощо).

Мають місце і заявлені у клопотанні слідчого ризики того, що ОСОБА_7 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому врахування тяжкості кримінального правопорушення у даному випадку має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що ОСОБА_7 може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, так як небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Крім того, як убачається з наданих матеріалів, після вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру та копії клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що підтверджується розпискою про її отримання від 13.12.2022 (а. к. п. 247, т. 2), ОСОБА_7 14.12.2022 всупереч тверджень захисника в судове засідання Ковпаківського районного суду м. Суми для участі у розгляді даного клопотання не прибув, у зв`язку із чим, слідчим було внесене клопотання про надання дозволу на його затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке ухвалою слідчого судді Ковпаківського суду м. Суми від 19.12.2022 було задоволено.

Є обґрунтованим і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні 32 епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тому може вчинити певний тиск як на потерпілих, так і інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні, що з урахуванням усіх фактичних обставин провадження, на думку колегії суддів, і свідчить про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Є наявним і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, з огляду на те, що ОСОБА_7 офіційно не працює, постійного джерела доходів не має, раніше неодноразово судимий за крадіжки, грабіж та розбій.

Твердження захисника про необхідність скасування ухвали слідчого судді є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки рішення слідчого судді суду першої інстанції належним чином умотивоване, матеріали кримінального провадження об`єктивно свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, які є реальними.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи. При цьому згідно ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також судової практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги захисника про не доведення наявності заявлених у клопотанні слідчого ризиків, оскільки при розгляді клопотання відносно підозрюваного ОСОБА_7 прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують його тримання під вартою, і встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою на теперішній час не може забезпечити повною мірою покладені на цей захід кримінальним процесуальним законом функції та запобігти установленим слідчим суддею ризикам, які у свою чергу є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в триманні підозрюваного під вартою.

Доводи захисника щодо необґрунтованого визначення слідчим суддею суми застави, яка на її думку є завищеною та непомірною для підозрюваного, не заслуговують на увагу, оскільки розмір застави згідно ч. 4 ст. 182 КПК визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, а згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати, а у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При прийнятті рішення про визначення розміру застави, слідчий суддя в повній мірі врахував усі обставини вчинення кримінального правопорушення та розміру завданої шкоди, даних про особу підозрюваного, його майновий стан, та дійшов вірного висновку, що сума застави має перевищувати граничні розміри, визначені у п. 2 ч. 5 ст. 182 КК, і становити 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 536800 грн та саме такого розміру застави буде цілком достатньо для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом

Крім того, розмір застави згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; при цьому рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.01.2023 відносно ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4