КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1511/22
Провадження № 1-кп/552/396/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2023 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

прокурора - ОСОБА_2 ,

адвоката - ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000272 від 28.02.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, громадянина Республіки Азербайджан, з відсутньою реєстрацією на території України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.10.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до 4 місяців арешту, арешт повністю відбув та звільнений 17.11.2021 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

27.02.2021 року приблизно о 19:00 год. ОСОБА_6 знаходився у приміщенні кафе «Валерія», що розташоване за адресою: м.Харків, пр. Машинобудівників, 1-А, та сидів за столиком разом із потерпілим ОСОБА_7 , з яким він познайомився того ж дня у вказаному кафе, та спільно вживали алкогольні напої. Через деякий час потерпілий ОСОБА_7 вирішив вийти з кафе на вулицю, щоб покурити, побачивши це, ОСОБА_6 вийшов на вулицю за потерпілим та побачив у нього мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10s» в корпусі чорного кольору, яким останній користувався тримаючи у своїх руках. Після чого ОСОБА_6 попросив ОСОБА_7 дати його мобільний телефон, через те, що йому потрібно було зателефонувати, на що потерпілий не погодився.

Тоді ОСОБА_6 , діючи з раптово виниклим прямим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, дочекавшись, коли ОСОБА_6 втратить пильність та увагу, раптово наніс один удар головою в область голови потерпілого, від чого останній впав на землю. ОСОБА_6 відкрито схопив мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10s» в корпусі чорного кольору, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121- 21/4617-ТВ від 03.03.2021 - 2027 (дві тисячі двадцять сім) гривень 00 копійок, який знаходився у правій руці потерпілого, та побіг від кафе «Валерія» у бік вул. Чоботарської, м. Харкова, незважаючи на гучні крики потерпілого з вимогою повернути його мобільний телефон.

Заволодівши вищевказаним майном ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 2027 (дві тисячі двадцять сім) гривень 00 копійок.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив усі фактичні обставини, зазначені в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється та просить суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 подав суду заяву з прохання усі судові засідання по даному кримінальному провадженню проводити без його участі, цивільний позав подавати не буде, покарання просить призначити на розсуд суду (а.с. 73).

У зв`язку з тим, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорювалися, відповідно до ст. 349 КПК України свідки не допитувалися, матеріали справи не досліджувалися.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я.

У силу ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є з`явлення із зізнанням, щире каяття та відшкодування заподіяної шкоди шляхом повернення майна, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин, наявність тяжкого захворювання, яке потребує складного тривалого лікування.

У силу ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується положеннями ст.ст.65-67 КК України, а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєний злочин, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_6 раніше один раз був судимий 26.10.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до 4 місяців арешту, арешт повністю відбув та звільнений 17.11.2021 у зв`язку з відбуттям строку покарання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно повідомлення з ФДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Полтавській області Полтавської медичної частини (№23) ОСОБА_6 має ряд тяжких захворювань, які потребують додаткового обстеження та тривалого лікування (а.с. 241-243).

На підставі вищевикладеного, а також за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе на підставі ст.69 КК України, призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_6 раніше був засуджений 26.10.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до 4 місяців арешту, арешт відбув, однак кримінальне правопорушення вказане в даному вироці він скоїв 27.02.2021 року, тобто до вироку Дніпровським районним судом м. Києва, то остаточно слід призначити покарання для обвинуваченого за правилами ст.. 70 ч. 4 та 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень.

На думку суду, саме такий вид покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З метою забезпечення виконання вироку суду до обвинуваченому необхідно залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів і документів вирішити згідно ст.. 100 КПК України.

Судові витрати розподілити згідно ст.. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 8 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 26.10.2021 року більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначити покарання у виді 1 року 8 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 22.02.2022 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк перебування під вартою ( строк відбування чотирьох місяців арешту) із 17.07.2021року по 17.11.2021 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 продовжити до закінчення строку відбування призначеного покарання.

Речовий доказ у виді DVD-R диску залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати на користь держави за залучення експерта в сумі 490,35 грн..

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Головуючий ОСОБА_1