Справа № 344/7242/23
Провадження № 1-кс/344/2890/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у рамках кримінального провадження № 620 221 401 500 000 61 від 17.09.2022,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді 26.04.2023 надійшла зазначена скарга, в якій адвокат в інтересах підозрюваного звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 620 221 401 500 000 61 від 17.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263 КК України.

В судове засіданні сторони не прибули, сторона скаржника подала заяву та підтримала доводи скарги і прохала скаргу задовольнити, а прокурор подав заяву та заперечував щодо задоволення скарги.

Дослідивши матеріали судового провадження за скаргою та матеріали кримінального провадження, в якій подано скаргу, приходжу до наступного висновку.

Згідно із ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Згідно до ч.1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

У відповідності до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно із ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, і уповноважений, серед іншого, приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому прийняттю будь-якого процесуального рішення слідчим та прокурором передує всебічне, повне та неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінка слідчим і прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

По-перше, щодо посилань на перевірку наявності складу злочину в діях підозрюваного в розрізі скарги на повідомлення про підозру, то слід вказати таке.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються не слідчим суддею, а власне судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження, а не на стадії досудового розслідування. Слідчий суддя має перевіряти дотримання вимог ст.ст. 277, 278 КПК України при складанні, затвердженні та врученні повідомлення про підозру, а не вдаватися до оцінки фактичних обставин кримінального правопорушення, повноти проведеного досудового розслідування, оцінки об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину для встановлення причетності особи до злочину, тобто до встановлення наявності у діях підозрюваної складу кримінального правопорушення, інакше кажучи до вирішення тих питань, які не є предметом розгляду слідчого судді під час досудового розслідування. Наведене узгоджується із правовими позиціями судів апеляційної інстанції.

По-друге, як встановлено слідчим суддею, станом на час розгляду даної скарги досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було завершено та скеровано до суду обвинувальний акт.

В Указі Президента України від 8 квітня 2008 року № 311/2008 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 лютого 2008 року "Про хід реформування системи кримінальної юстиції та правоохоронних органів" дано визначення терміну «слідчий суддя» та зазначено, що це суддя суду першої інстанції, який визначатиметься із суддів цього суду в порядку черговості для виконання функцій судового контролю під час досудового розслідування.

П. 18) ч. 1ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

П. 5) ч.1 ст. 3 КПК України передбачає, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження;.

З наведеного вбачається, що слідчий суддя уповноважений на виконання функцій судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, тобто до моменту його закінчення, яким є або закриття кримінального провадження або, як в даному випадку - направлення до суду обвинувального акту.

З урахуванням вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні в якому подано скаргу вже завершено, то дане клопотання не може бути задоволено.

Керуючись ст.ст. 2, 22, 220, 290, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1