07.09.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/834/23
Провадження № 1-кп/533/92/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина, Кременчуцького району Полтавської області кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000606 від 06.08.2023 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Джаугаш, Ілійського району Алма-Атинської області, Республіка Казахстан, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно не працюючого та неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В

Згідно обвинувального акта вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 , в період дії воєнного стану, який був введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 та в подальшому продовжений Указами Президента України № 133/2022, № 259/2022, №341/2022, № 573/2022, №757/2022, № 58/2023, № 254/2023 вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин:

03 серпня 2023 року близько 14:00 години обвинувачений ОСОБА_4 , правомірно перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення офіційного документу, з корисливих мотивів, умисно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що перебуває в приміщенні кімнати один, шляхом вільного доступу до папки з документами, яка знаходилася в кімнаті, викрав банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в «Raiffeisen Bank AVAL» на ім`я потерпілої ОСОБА_3 , яка згідно Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657-12, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року № 2346-3, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-4, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року № 414, і статті 200 Кримінального кодексу України, є електронним платіжним документом, тобто є офіційним документом.

Після чого, заволодівши вказаним майном, обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у викраденні офіційного документу з корисливих мотивів, обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 03 серпня 2023 року, о 17:38 годині, обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із попередньо викраденою банківською карткою № НОМЕР_1 , яка відкрита в «Raiffeisen Bank AVAL» на ім`я потерпілої ОСОБА_3 , прибув до відділення «Raiffeisen Bank AVAL» за адресою: вулиця Остроградського, 91, селище Козельщина Кременчуцького району Полтавської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, діючи в умовах воєнного стану, використовуючи банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в «Raiffeisen Bank AVAL» на ім`я потерпілої ОСОБА_3 , за допомогою банкомату здійснив зняття готівки у сумі 8 000,00 гривень.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_3 на загальну суму 8 000,00 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 04 серпня 2023 року, в ранковий час, точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із попередньо викраденою банківською карткою № НОМЕР_1 , яка відкрита в «Raiffeisen Bank AVAL» на ім`я потерпілої ОСОБА_3 , прибув до відділення «Raiffeisen Bank AVAL» за адресою: вулиця Остроградського, 91, селище Козельщина Кременчуцького району Полтавської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, діючи повторно, в умовах воєнного стану, використовуючи банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в «Raiffeisen Bank AVAL» на ім`я потерпілої ОСОБА_3 , за допомогою банкомату здійснив зняття готівки у сумі 3 800,00 гривень.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_3 на загальну суму 3 800,00 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

31 серпня 2023 року у вищезазначеному кримінальному провадженні за згодою потерпілої ОСОБА_3 , між обвинуваченим та прокурором укладена угода про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому за вчинення ним кримінальних правопорушень:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, узгоджено остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Крім того, в порядку ст. 75 КК України узгоджено звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України вбачається, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Далі судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 31.08.2023 відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, вину у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях визнає повністю, погоджується на призначення узгодженого покарання. Цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які були роз`ясненні судом. Усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Потерпіла в судовому засіданні надала пояснення, що дійсно надала добровільно, без будь-кого примусу, згоду на укладання угоди між прокурором та обвинуваченим.

Окрім цього, прохала суд звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з мінімальним іспитовим строком.

Прокурор та захисник обвинуваченого в судовому засіданні прохали затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки остання відповідає вимогам норм КПК України та КК України.

Далі, судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України вбачається, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди від 31 серпня 2023 року про визнання винуватості між обвинуваченим та державним обвинувачем.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченої вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою перебуває у сімейних відносинах.

Долю речового доказу вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ

Затвердити угоду від 31 серпня 2023 року між прокурором Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000606 від 06.08.2023.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень:

- за ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.

В порядку ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

Речовий доказ: грошові кошти в сумі 641,00 грн. залишити потерпілій ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Вирок надрукований суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя ОСОБА_1