КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/4431/2023 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.06.2023,

за участю:

скаржника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.06.2023 відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора про зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що як вбачається зі змісту скарги, її вимог та викладеними обставинами предметом оскарження не є бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора, пов`язана із невчиненням процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Адже заявлені адвокатом вимоги та обґрунтування скарги зводяться до зобов`язання закрити кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Така вимога не є релевантною пункту 1 ч. 1 ст. 303 КПК України. Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, на який посилається захисник, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. З цієї підстави постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного уповноважений приймати прокурор (абзац третій ч. 4 ст. 284 КПК України).

Слідчий суддя прийшов до переконання, що ОСОБА_6 звернувся із скаргою, що не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого ч. 1 ст. 303 КПК України, і тому відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за скаргою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на порушення норм ст.ст. 284, 303, 307 КПК України, та на передчасність ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 02.06.2023 просить її скасувати, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу на бездіяльність прокурора і зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000099, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4, 5 ст. 27 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 361-2, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 361 КК України у найкоротший строк вчинити дії, визначені ч. 1 ст. 283, п. 1 ч. 2 ст. 283, п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України та прийняти процесуальне рішення, у відповідності до ст. 110 КПК України, з дотриманням вимог ч. 3 ст. 174, ст. 203 КПК України, про закриття кримінального провадження №0000099, встановивши уповноваженому прокурору для прийняття відповідного процесуального рішення, процесуальний строк у 3 календарних дні з моменту проголошення слідчим суддею ухвали за результатом розгляду скарги.

Крім того, в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.06.2023 у зв`язку із поважними причинами.

В обґрунтування клопотання, ОСОБА_6 зазначає, що не був повідомлений про постановлення ухвали від 02.06.2023, а копію ухвали отримав в приміщенні суду лише 03.07.2023 після неодноразового звернення, що підтверджується відповідними клопотаннями та розпискою.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що при винесенні ухвали від 02.06.2023 слідчий суддя не звернув увагу на те, що Слідчим управлінням УСБУ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2019, виділене з кримінального провадження № 0002771 від 08.11.2018. Як вбачається з витягу з ЄРДР кримінальне провадження №0002771 останнє було внесено до реєстру 08.11.2018. Надалі з вказаного провадження було виділено кримінальне провадження №10000099 відносно нього, та йому пред?явлений обвинувальний акт від 15.07.2019. При цьому, 27.06.2019 йому було вручено повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Крім того, апелянт вказує, що до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості між ним і прокурором у кримінальному провадженні за № 0000099 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 361-2, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 361 України. Вказаний акт з угодою розглядались в межах справи №369/9205/19. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.07.2022 у справі №369/9205/19 зі стадії підготовчого судового засідання відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості від 27.06.2019, укладеної між ним та прокурором Генеральної прокуратури України, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000099 повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Апелянт зазначає, що мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив про неможливість ухвалення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, оскільки відсутні фактичні підстави для визнання винуватості у зв`язку з його заявою про невизнання вини, та необхідність повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України за відсутності анкетних відомостей обвинуваченого щодо дати його народження та відсутності таких даних в матеріалах кримінальної справи серед документів, які були надані суду станом на 26.07.2022.

Окрім того, апелянт вказує, що ухвалою Київського апеляційного суду від 24.01. 2023 у справі № 369/9205/19 ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2022 року в частині повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №10000099 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 361-2, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 361 КК України прокурору у зв?язку з невідповідністю вимогам КПІК України - скасовано. Ухвалено у цій частині нову ухвалу, якою матеріали кримінального провадження щодо нього направити прокурору для продовження досудового розслідування у загальному порядку.

Також апелянт зазначає, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 08.11.2018. Повідомлення про підозру було оголошено йому 05.03.2019, отже, керуючись ст. 219 КПК України, двомісячний строк, після вручення повідомлення про підозру сплив 05.05.2019. Оскільки 27.06.2019 йому було повідомлено про відкриття матеріалів справи, то строки досудового розслідування з вказаного часу є зупиненими, Надалі, як зазначалося вище, ухвалою Київського апеляційного суду від 24.01.2023 у справу №369/9205/19 матеріали кримінального провадження щодо нього направлено прокурору для продовження досудового розслідування у загальному порядку. Таким чином, з 25.01.2023 строк досудового розслідування відновив відлік. Жодних повідомлень про продовження строку досудового розслідування або його зупинення йому не надходило і така інформація відсутня. Апелянт вважає, що станом на дату подання скарги на бездіяльність прокурора сплив двомісячний строк, передбачений п. 4. ч. 3 ст. 219 КПК України.

Крім того, апелянт вказує, що вчасне не проведення необхідних слідчих та процесуальних дій суттєво порушує фундаментальний визначений КПК принцип розумності строків, метою якого є захист осіб від надмірного затягування процесу. Апелянт вважає, що слідчим, всупереч зазначених положень чинного кримінального процесуального закону, не вжито всіх, передбачених КПК, заходів для здійснення всебічного, повного та ефективного досудового розслідування у кримінальному провадженні, що призвело до порушення розумних строків та безпідставного обмеження його прав та законних інтересів, і тому 23.05.2023 ним було подано засобами поштового зв`язку клопотання про закриття кримінального провадження №0000099, дане клопотання було отримано прокуратурою 25.05.2023 - що підтверджується відомостями з сайту Укрпошта. Проте, станом на дату подання скарги кримінальне провадження закрито не було, та не було надано жодної відповіді.

Апелянт зазначає, що станом на дату подання ним скарги сплив двомісячний строк, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України. А під час розгляду його скарги, слідчий суддя не звернув увагу на закінчення строків, на наявність повноважень слідчого судді розглядати скаргу на бездіяльність прокурора та зобов`язати останнього вчинити дії, відповідно до норм процесуального законодавства.

Прокурор Офісу Генерального прокурора, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив та клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав. Враховуючи наведене та вимоги ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вказуючи на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Перш за все, з приводу клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження слід зазначити, що враховуючи те, що оскаржувана ухвала прийнята без виклику сторін, копію оскаржуваної ухвали слідчого судді ОСОБА_6 отримав 03.07.2023, що підтверджується розпискою, а апеляційну скаргу направив до суду 06.07.2023, то строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.06.2023 апелянтом, згідно абз.2 ч.3 ст. 395 КПК України пропущений не був.

Що стосується безпосередньо доводів апеляційної скарги, то слід зазначити, що відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора, в якій просив зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні № 0000099 від 25.06.2019 року в найкоротший строк вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 283, п. 1 ч. 2 ст. 283, п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України та прийняти процесуальне рішення у відповідності до ст. 110 КПК України, з дотриманням вимог ч. 3 ст. 174, ст. 203 КПК України про закриття кримінального провадження № 0000099 від 25.06.2019 року, встановивши прокурору для прийняття відповідного процесуального рішення процесуальний строк у 3 календарних дні.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , слідчий суддя виходив з того, що заявлені адвокатом вимоги та обґрунтування скарги зводяться до зобов`язання прокурора закрити кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, що не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим і з ним погоджується.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача та прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального Кодексу України.

Пунктами 1-11 частини 1 статті 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового слідства чи прокурора які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Вказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Частиною 2 статті 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді, згідно із правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Як правильно встановив слідчий суддя, порушені у скарзі ОСОБА_6 вимоги про зобов`язання уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні № 0000099 від 25.06.2019 в найкоротший строк вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 283, п. 1 ч. 2 ст. 283, п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України та прийняти процесуальне рішення у відповідності до ст. 110 КПК України, з дотриманням вимог ч. 3 ст. 174, ст. 203 КПК України про закриття кримінального провадження № 0000099 від 25.06.2019 року, встановивши прокурору для прийняття відповідного процесуального рішення процесуальний строк у 3 календарних дні, виходять за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню в порядку ст. 303 КПК України та відповідно не можуть бути предметом оскарження під час досудового розслідування, виходячи із норм, передбачених Главою 26 КПК України.

За приписами ч. 2 ст. 283 КПК України, яка визначає форми закінчення досудового розслідування, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Отже, зазначена норма кримінального процесуального закону, свідчить, що право обрати ту чи іншу форму закінчення досудового розслідування належить до виключних повноважень прокурора в кримінальному провадженні, а його реалізація відбувається у формі прийняття ним відповідного процесуального рішення.

При цьому кримінальний процесуальний закон не надає слідчому судді повноважень втручатись у повноваження прокурора в кримінальному провадженні, визначені положеннями ч. 2 ст. 283 КПК України.

Що стосується посилання ОСОБА_6 на те, що до повноважень слідчого судді віднесено розгляд скарг на бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити дії відповідно до норм процесуального законодавства, то як правильно встановив слідчий суддя зазначена норма закону дозволяє звернутись до суду із скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків слідчого, дізнавача чи прокурора, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

При цьому, зазначення ОСОБА_6 в апеляційній скарзі того, що ним в межах кримінального провадження №0000099, було подано засобами поштового зв`язку 23.05.2023 клопотання про закриття кримінального провадження, однак, станом на дату подання скарги кримінальне провадження закрито не було, та не було надано жодної відповіді, жодним чином не спростовує висновків слідчого судді щодо відмови у відкритті провадження, оскільки, в скарзі ОСОБА_6 ставилось вимога саме щодо зобов`язання закрити кримінальне провадження на підставі п.10.ч.1 ст. 284 КПК України, що виходить за межі повноважень слідчого судді та не є оскарженням бездіяльності прокурора, пов`язаної із не вчиненням процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Таким чином, висновки слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, а тому доводи адвоката в цій частині є неспроможними.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою адвоката ОСОБА_6 та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.06.2023, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора про зобов`язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4