Справа № 344/252/23
Провадження № 11-кп/4808/267/23
Категорія ч.1 ст.358 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу Івано-Фраківського міського суду Івано-Франківської області від 11 січня 2023 року про задоволення клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_10 про закриття провадження у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності , -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області: від 11 січня 2023 року клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0004027 від 29.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 , ст.290 КК України, з підстав, передбачених п.3-1 ч.1, п.1-1 ч.2 ст.284 ст.284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності-задоволено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що не згідний із винесеною ухвалою суду першої інстанції від 11.01.2023 та вважає, що рішення суду прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що суд першої інстанції при постановленні ухвали про задоволення клопотання прокурора щодо закриття кримінального провадження, вказав, що відповідно до п.3-1 ст.284 КПК України закривається в разі , якщо не встановлено особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя або злочину, який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Звертає увагу, що дана процесуальна норма, яка зобов`язує задовольнити відповідне клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, передбачає дві окремі самостійні підстави для прийняття такого рішення: закінчення строків давності та невстановлення осіб, причетних до протиправного діяння.

Посилається на те, що у відібраних у нього поясненнях від 28.11.2019 року він вказав, яким чином ним був придбаний автомобіль марки «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 та вказав на особу у якої він придбав автомобіль, тому твердження, щодо невстановлення особи є хибним і органом досудового розслідування не вжито належних заходів, щодо відповідної перевірки та встановлення особи по номеру телефону розміщеного на сайті «Авторіа».

Вказує на те, що в тексті оскаржуваної ухвали зазначається, що він придбав транспортний засіб за суму 1500 доларів США, однак таке твердження суду першої інстанції не відповідає дійсності, оскільки згідно матеріалів досудового розслідування, зокрема письмових пояснень від 28.11.2019 року вказав, що заплатив за автомобіль 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США. Покликається на те, що в оскаржуваній ухвалі не вказано, які слідчі дії були проведені у цей період, оскільки кримінальне провадження № 0004027 розпочато від 29.11.2019 року, а не з 2017 року.

Стверджує, що у тексті ухвали зазначено, що органом дізнання з 29.11.2019 року проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004027 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ст.290 КК України. На його думку, таке твердження суду не відповідає дійсності , оскільки відповідно до витягу з ЄРДР від 29.11.2019 року кримінальне провадження № 0004027 розпочато за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, і відповідно арешт на транспортний засіб марки «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 було накладено 03.12.2019 року відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду по справі 344/21185/19 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.358 КК України, тому незрозуміло коли саме і яким процесуальним документом було змінено кваліфікацію в межах кримінального провадження №0004027.

Наголошує на тому, що в межах кримінального провадження №0004027 від 29.11.2019 року його не було допитано ні в якості свідка, ні як потерпілого. Хоча відповідно до матеріалів досудового розслідування саме він являється власником вказаного автомобіля.

Просить ухвалу Івано-Франківського міського суду від 11.01.2023 року скасувати та постановити нову ухвалу згідно якої в задоволенні клопотання прокурора окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження 0004027 та конфіскацію транспортного засобу відмовити повністю.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник скаржника адвокат ОСОБА_8 повністю підтримав вимоги апеляційної скарги, а прокурор ОСОБА_7 вважала, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про закриття кримінального провадження не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом дізнання з 29.11.2019 року проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004027 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358,ст.290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.11.2019 року до чергової частини Івано-Франківського ВП ГУНП в області надійшов рапорт інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 про те, що 28.11.2019 року під час патрулювання у складі екіпажу «Ясень-104» спільно із лейтенантом поліції ОСОБА_12 рухаючись по Європейській площі у м.Івано-Франківську було зупинено за порушення ПДР автомобіль марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 та в ході перевірки документів водій надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_3 з явними ознаками підробки.

За даним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004027 від 29.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.358, ст.290 КК України та ч.4 ст.358 КК України.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.290 КК України відповідно до частини 2 ст.12 цього Кодексу є кримінальним проступком, який караються штрафом від ста п`ятдесяти до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років. Кримінальне правопорушення передбачене, ч.1 ст.358 КК України , відповідно до частини 2 ст.12 цього Кодексу теж являється кримінальним проступком. Разом з тим, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років. , а тому відповідно до вимог ч.2 ст.12 КК України також відноситься до проступків.

Колегія суддів звертає увагу на те, що постановою дізнавача СД Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_13 від 22.12.2022 року було перекваліфіковано противоправні дії із ч.4 ст.358 КК України на ч.1 ст.358 КК України.

Однак, вищевказана постанова носить формальний характер, оскільки в ній відсутнє належне правове обґрунтування необхідності такої перекваліфікації противоправних дій.

Відповідно до вимог ст.49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, становить три роки.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті. Положеннями ч. 4 ст. 284 КК України передбачено, що закриття кримінального провадження із вказаної підстави здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Згідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0001176 на підставі п. 3-1 ч.1, п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України, було мотивоване тим, що з моменту реєстрації кримінального провадження до ЄРДР, а також із дня вчинення кримінального проступку минуло більш ніж три роки, однак за період проведення досудового розслідування даного кримінального провадження до цього часу органами досудового розслідування не встановлено особу (осіб), яка може бути причетною до скоєння вищезазначеного злочину.

Суд першої інстанції, дослідивши надані матеріали, встановив, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, а тому кримінальне провадження №0004027 від 29.11.2019 р. за ознаками кримінальних проступків, передбаченого ч.1 ст.358, ч.1 ст.290 КК України, підлягає закриттю.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував , що відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі "Євген Петренко проти України" (заява N 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 "для того, щоб розслідування могло вважатися "ефективним", воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості". Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини "Юрій Іларіонович Щокін проти України" від 03.10.2013 року, заява N 4299/03 "…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах "Начова та інші проти Болгарії" (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та "Рамсахай та інші проти Нідерландів" (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не перевірив належним чином наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, не перевірив доводи ОСОБА_9 та не надав належної оцінки діям органу досудового розслідування щодо забезпечення ефективного розслідування кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час досудового розслідування було проведено ряд слідчих дій, зокрема, допитано ОСОБА_9 , який пояснив, що близько місяця тому в додатку «Авторіа» знайшов автомобіль, який продавала особа, на ім`я ОСОБА_14 , мобільний телефон якої він не запам`ятав. В подальшому він домовився зустрітись з вказаною особою та при зустрічі ним було оглянуто автомобіль та документи на даний автомобіль марки «Toyota Camry» чорного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , а також Vin код чи збігається з технічним паспортом. Після цього він власноруч передав гроші кошти у сумі 15000 доларів США готівкою.

Вищевказані пояснення ОСОБА_9 підлягали перевірці у зв`язку з чим орган досудового розслідування був зобов`язаний вчинити певні слідчі дії для встановлення особи, яка вчинила правопорушення та отримання інформації, яка дозволяла встановити обставини за яких транспортний засіб вибув з володіння реального власника, а ідентифікаційний номер кузова та двигуна зазнав механічного втручання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109/25-59КДТЗ/19 від 28.12.2019 наданий на дослідження автомобіль марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 має ознаки втручання. Ідентифікаційний номер двигуна знищений механічним способом. Встановити первинний номер кузова досліджуваного транспортного засобу не представляється можливим у зв`язку із значним зняттям шару металу. (а.п.44-48)

Разом з тим, вищевказаний висновок експерта носить суперечливий характер, оскільки відповідно до матеріалів провадження та фотознімків, які безпосередньо наводяться у експертному висновку, номер кузова автомобіля марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після відповідного механічного втручання складає - JTNBF4FK103024678, а не JMZCP19R201154436 як було зазначено в експертному висновку.

В той же час, окремі слідчі дії, які були проведені після отримання вищевказаного висновку експерта, використовували інформацію, яку було зазначено у експертному висновку.

Враховуючи відомості, зазначені прокурором в клопотанні та доводи ОСОБА_9 в апеляційній скарзі, а саме те, що під час досудового розслідування не були проведені всі необхідні слідчі дії для встановлення всіх причетних до кримінального правопорушення осіб, є підстави вважати, що досудове розслідування в межах кримінального провадження №0001176 не було ефективним та проведено не в повному обсязі, а рішення щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч.1, п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України є передчасним.

З огляду на викладене, під час розгляду провадження суд першої інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, оскільки ставлять під сумнів законність і обґрунтованість постановленого судового рішення, що відповідно до вимог ст.412 КПК України є підставою для скасування такого рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи на новий розгляд під час якого необхідно більш уважно перевірити доводи клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження та доводи заявника про неефективність досудового розслідування та можливість встановлення особи, яка вчинила правопорушення.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,409,412,415,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 січня 2023 року про закриття кримінального провадження №0004027 від 29.11.2019 року скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4