Справа № 553/3038/22
№ провадження 1-кп/646/307/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.23 р. м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000860 від 28.10.2021 р., відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч. 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова перебуває вказане кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, таких як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, які продовжують існувати, та неможливістю застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи потерпілий в підготовче судове засідання не з`явився, раніше подавав заяву про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора та заявив клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, або визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. В обґрунтування свого клопотання захисник посилався на тривалість тримання обвинуваченого під вартою протягом 11 місяців, а також на обставини, які свідчать про належну процесуальну поведінку обвинуваченого, який протягом 8 місяців до його тримання під вартою, перебуваючи на свободі, не робив жодних спроб переховатися від органу досудового розслідування, а добровільно прийшов до слідчого. За цей час обвинувачений не вчиняв спроб впливати та потерпілого та свідків. Крім того, доводи прокурора про те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, є лише припущенням. В той же час, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки у місці свого проживання, оскільки проживає разом з матір`ю та братом. Обвинувачений є студентом НТУ «Харківський політехнічний інститут», працював до затримання та характеризується позитивно як за місцем навчання, так і за місцем роботи. В свою чергу, мати обвинуваченого підтверджує своєю заявою можливість внесення застави за обвинуваченого.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора та підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор заперечував проти клопотання сторони захисту, посилаючись на наявність зазначених у його клопотанні ризиків, а також те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення в період іспитового строку за попереднім вироком суду, а в провадженні Дзержинського районного суду м.Харкова перебуває інше кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 . Що стосується визначення судом застави, як альтернативного запобіжного заходу, то прокурор вважає це неможливим, з огляду на обставини інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, у тому числі, вчинення злочину з застосуванням холодної зброї.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Судом встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 20.03.2023р., застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжено до 18.05.2023р. включно, без визначення застави.

Підставами для обрання запобіжного заходу обвинуваченому та продовження його строку були наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він є уродженцем м.Харкова, громадянином України, з середньою освітою, має зареєстроване місце проживання у м.Харкові, не одружений, дітей чи інших осіб на своєму утриманні не має, раніше судимий 30.06.2020 р. Дзержинським районним судом м.Харкова за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік.

Таким чином, ОСОБА_5 інкримінується вчинення нових злочинів в період іспитового строку

Крім того, відносно обвинуваченого 30.04.2021р. затверджено та направлено до Дзержинського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000278 від 08.04.2021р. за ч. 2 ст. 185 КК України.

Кримінальні правопорушення, вчинення яких інкримінується обвинуваченому (у цьому кримінальному провадженні №0000860), передбачені ч.2 ст.263 КК України та ч.4 ст.296 КК України, і є, відповідно, нетяжким злочином та тяжким злочином. При цьому санкція ч. 2 ст.263 КК України передбачає покарання, у тому числі, у виді позбавлення волі на строк до 3 років, а санкція ч.4 ст.296 КК України на строк до 7 років позбавлення волі.

Що стосується особистої ситуації обвинуваченого, то наявність у нього зареєстрованого місця проживання, де проживають також його мати та брат, не свідчить про наявність таких міцних соціальних зв`язків, які б слугували запорукою переховування обвинуваченого від суду. Те, що обвинувачений є студентом вищого навчального закладу та був працевлаштований до моменту його затримання, також не може бути обставинами, які можуть запобігти вищевказаному ризику. Так, в матеріалах суду не міститься доказів на підтвердження того, що університет, студентом якого є обвинувачений, з місцезнаходженням у м.Харкові забезпечує очний процес навчання. Також суду не надано доказів на підтвердження того, що за обвинуваченим зберігається його робоче місце та зберігалося протягом строку його тримання під вартою, враховуючи приписи чинного трудового законодавства України.

Також суду бере до уваги ту обставину, що на розгляді в іншому суду знаходиться інше кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який, за обставинами, які інкримінуються обвинуваченому, вчинений ним у період іспитового строку.

І ці ж обставини свідчать про наявність ризику вчинення нового кримінального правопорушення.

Що стосується ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого, то суд оцінює не наявні факти такого впливу, а саме об`єктивну можливість такого впливу. Так, ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, одне з яких є насильницьким, а інше пов`язане з незаконним поводженням зі зброєю. Також суд враховує конкретні обставини інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушення, у тому числі, тривалість протиправних дій, мотиви вчиненні інкримінованих діянь. І ці обставини свідчать про наявність ризику впливу на свідків та потерпілого, які ще не допитувалися цим судом при розгляді справи по суті.

Отже зазначені обставини свідчать про наявність ризиків, які передбачені п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тобто на цей час ці ризики не зменшилися та не перестали існувати.

Судом вивчалося питання про застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу або альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Але, з урахуванням всіх вищевказаних обставин, суд вважає, що такі заходи, що не пов`язані з триманням під вартою, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вищевказаним процесуальним ризикам.

Таким чином, з урахуванням всіх вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, який не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, а отже, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою без визначення застави, оскільки один з інкримінованих обвинуваченому злочинів вчинений з застосуванням насильства.

При цьому, з урахуванням сукупності всіх встановлених обставин, застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 183, 331, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про застосування іншого запобіжного заходу до обвинуваченого або визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.07.2023 р. включно, без визначення застави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1