У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 / ОСОБА_6 /, ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина російської федерації, уродженця м. Борзя Забайкальського краю рф, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , НОМЕР_2 окремої мотострілкової бригади збройних сил російської федерації, сержанта, інструктора, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у кримінальному провадженні № 0000453 від 31 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2023 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000453, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 жовтня 2022 року за підозрою громадянина рф ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в кінці березня 2022 року (точну дату та час під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), громадянин російської федерації ОСОБА_6 з позивним «командир», перебуваючи на посаді сержанта, інструктора в/ч НОМЕР_3 окремої мотострілкової бригади збройних сил російської федерації, з невстановлених мотивів, усвідомлюючи, що агресія проти України та її жителів організована і здійснюється представниками влади рф та зс рф, які діють в порушення вищевказаних нормативних правових актів, виконуючи злочинні накази, брав безпосередню участь у актах збройної агресії на території України, зокрема в м. Буча Київської області.

У подальшому, приблизно у кінці березня 2022 року (точну дату та час встановити не виявилось за можливе), у громадянина російської федерації ОСОБА_6 , сержанта, інструктора в/ч НОМЕР_3 окремої мотострілкової бригади збройних сил російської федерації виник злочинний умисел, спрямований на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, 27 березня 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи протиправність таких дій, будучи обізнаним із законами та звичаями війни, передбаченими та закріпленими в положеннях міжнародного законодавства, зокрема в порушення ст. 146-147 Конвенції, відповідно до положень яких серйозні порушення, становлять такі порушення, що охоплюють такі дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції: тортури або нелюдяне поводження, захоплення полонених, а також, будучи обізнаним про кримінальну караність за порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, ОСОБА_6 , достовірно усвідомлюючи, що він діє незаконно, чітко усвідомлював їх злочинність, діючи в порушення ст. 32 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, відповідно до якої забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , побачив біля автомобіля марки «Mitsubishi L 200» громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому ОСОБА_6 приблизно о 12 год. 40 хв. 27 березня 2022 року, спостерігаючи як ОСОБА_8 відкрив двері у автомобілі марки «Mitsubishi L 200», з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи в порушення ст. 31 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, відповідно до якої будь-якій жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, здійснив постріл із стрілецької зброї в живіт ОСОБА_8 з бокової сторони.

За результатами вказаного пострілу ОСОБА_9 відчув стрімкий біль в животі, побачив, що куля ввійшла в живіт, впав на землю.

В той же час, перебуваючи за місцем свого проживання сусідка ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , почувши постріл, вийшла з будинку, та на відстані 100 метрів побачила лежачого на землі ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_10 підійшла до пораненого та побачила, як ОСОБА_6 разом із іншими трьома військовослужбовцями зс рф також підходять.

Коли останній разом з трьома військовослужбовцями зс рф підійшли до лежачого на землі ОСОБА_9 , ОСОБА_6 почав вихвалятися та кепкувати з пораненого, а три військовослужбовці зс рф підтримували його у цьому.

На благання ОСОБА_10 щодо надання першої допомоги ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та три військовослужбовці зс рф погодилися, та поклавши ОСОБА_9 до бронетранспортера, поїхали у напрямку Ірпінської центральної лікарні за адресою: Київська обл., м. Буча, вул. Польова, буд. 19.

У вказаній медичній установі військовий лікар рф надав ОСОБА_9 необхідну першу медичну допомогу.

В подальшому, приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи в Ірпінській центральній лікарні за адресою: Київська обл., м. Буча, вул. Польова, буд. 19, переконавшись у відсутності військовослужбовців рф поряд, покинув будівлю лікарні та вирушив у напрямку місця свого проживання.

Згідно з висновком експерта внаслідок дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді вибухової травми з наявністю непроникаючого кульового поранення передньої черевної стінки, сторонніх тіл металевої щільності в проекції черевної порожнини по центру та праворуч попереду поперекового відділу хребта, розвитку абсцесу передньої черевної стінки, пошкодженням апоневрозу та наявністю субкапсулярної гематоми печінки та перелому 6-го ребра праворуч, які утворилися від дії вогнепальної зброї, по давності можуть відповідати строку і обставинам 27 березня 2022 року, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.

Отже, військовослужбовець рф ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснив напад на цивільну особу - ОСОБА_9 та насильство над його здоров`ям, які виразились у заподіянні ОСОБА_9 вогнепального тілесного ушкодження черевної порожнини.

Цими своїми умисними діями ОСОБА_6 порушив вимоги ст. 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року та ст.ст. 51, 52, 75, 85 Додаткового протоколу І Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року.

03 травня 2023 року у вказаному кримінальному провадженні в порядку ст.ст. 133, 135, 276 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені інших порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1302-р від 21.10.2020 року друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому в 2023 році розміщуються повістки про виклик підозрюваного, обвинуваченого та інформація про процесуальні документи, визначено газету «Урядовий кур`єр».

У зв`язку із викладеним, відповідно до вимог ст. ст. 133, 135, 276 КПК України, у газеті «Урядовий кур`єр» опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 на 17 травня 2023 року, 18 травня 2023 року та 19 травня 2023 року на 10 год. 00 хв.

Станом на 19 травня 2023 року останній до СУ ГУ СБУ в м. Києві та Київській області за викликом не з`явився, причини неявки не зазначив.

Згідно з відповіддю оперативного підрозділу - УКР ГУ СБ України у м. Києві та Київській області підозрюваний ОСОБА_6 не перетинав кордон України в визначених пунктах пропуску, станом на теперішній час перебуває на території держави - агресора рф.

19 травня 2023 року у зв`язку з переховуванням від слідства та суду, ОСОБА_6 оголошено в розшук, який доручено здійснювати УКР СБ України у м. Києві та Київській області.

Підозра ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме:

- отримано відповідь з оперативного підрозділу щодо встановлення військовослужбовців рф, які перебували 27 березня 2022 року в м. Буча Київської області;

- допитано як потерпілого ОСОБА_11 , відібрано заяву про залучення до провадження як потерпілого, вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, згідно з яким останній показав, що о 12 год. 35 хв. 27 березня 2022 року вийшов із дому за адресою: АДРЕСА_3 та пішов за водою.

Недалеко від будинку побачив, що автомобіль марки «Mitsubishi L 200» в`їхав в паркан. Коли відкрив двері у автомобілі марки «Mitsubishi L 200», щоб перевірити чи там хтось є, відчув біль в тулубі і побачив зі сторони живота кров, впав на землю.

В подальшому ОСОБА_9 показав, що до нього підбігла його сусідка - ОСОБА_10 , та підійшли четверо військовослужбовців рф, один з яких вихвалявся перед іншими як підстрелив ОСОБА_9 , а інші підтримували його в цьому.

В подальшому, на благання ОСОБА_10 вказані військовослужбовці рф поклали ОСОБА_9 до бронетранспортера та відвезли до Ірпінської центральної лікарні за адресою: Київська обл., м. Буча, вул. Польова, буд. 19, де останній пробув до вечора 27 березня 2022 року і, скориставшись відсутністю військовослужбовців рф, втік;

- проведено з потерпілим ОСОБА_11 слідчий експеримент, де останній показує місце та обставини заподіяння йому вогнепального поранення, а також куди його було доставлено в подальшому;

- проведено з потерпілим ОСОБА_11 впізнання за фотознімками, згідно з яким ОСОБА_11 впізнав громадянина рф, який заподіяв йому вогнепальне поранення;

- допитано як свідка ОСОБА_10 , згідно з яким остання показала, що почула постріл, вийшла з будинку за адресою: АДРЕСА_3 , та на відстані 100 метрів побачила лежачого на землі ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_10 показала, що підійшла до пораненого та побачила, як чотири військовослужбовці зс рф також підходять.

Коли останні підійшли до лежачого на землі ОСОБА_9 , то один з військовослужбовців почав вихвалятися на кепкувати з підстреленого, а три військовослужбовці зс рф підтримати його у цьому.

На її благання про надання першої допомоги ОСОБА_9 , чотири військовослужбовці зс рф погодилися, та поклавши ОСОБА_9 до бронетранспортера, поїхали у напрямку Ірпінської центральної лікарні за адресою: Київська обл., м. Буча, вул. Польова, буд. 19.

- проведено зі свідком ОСОБА_10 слідчий експеримент, де остання показує місце та обставини вчинення злочину;

- проведено зі свідком ОСОБА_10 впізнання за фотознімками, згідно з яким остання впізнала громадянина рф, який вихвалявся. що здійснив постріл в ОСОБА_9 ;

- встановлено, що в ОСОБА_9 використовує номер телефону: НОМЕР_4 , ОСОБА_10 використовує номер телефону: НОМЕР_5 ;

- отримано тимчасовий доступ до операторів мобільних зв`язків: ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар», оглядом яких встановлено, що військовослужбовці рф глушили зв`язок на території України;

- отримано відповідь з ГУР МО щодо встановлення військовослужбовців рф, які перебували в м. Буча та Бучанському районі Київської області;

- проведено огляд сайту ГУР МО, згідно з яким встановлено в/ч, яка перебувала в Бучанському районі Київської області;

- проведено судово-медичну експертизу щодо ОСОБА_11 , згідно з висновком якої ушкодження на тілі ОСОБА_9 утворилися від дії вогнепальної зброї, по давності можуть відповідати строку і обставинам 27 березня 2022 року, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.

Метою обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання ним як підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час досудового розслідування встановлено наявність наступних ризиків, а саме: переховування від органів досудового розслідування, знищення, схов або спотворення будь-яких із речей, які були знаряддям вчинення злочинів, у т.ч. зброю, яку у ході досудового розслідування ідентифікувати не представилося можливим, оскільки її не було відшукано, вплив на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та положення ч. 6 ст. 176 КПК України. вважає, що до ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Беручи до уваги вказані обставини, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших невстановлених співучасників злочину у даному кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, запобігання вказаним ризикам неможливе у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою.

Разом з тим, під час проведення подальшого досудового розслідування встановити фактичне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не виявилося за можливе, оскільки він на даний час перебуває на території рф , у зв`язку з чим 19 травня 2023 року ОСОБА_6 оголошено в розшук.

На даний час виникла необхідність у проведенні процесуальних дій за участю ОСОБА_6 ,однак місцезнаходження останнього у ході проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій встановити не вдалося.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, з метою запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, запобігання його можливим спробам незаконно впливати на свідків, підозрюваного, вчиняти інші правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з наступних підстав.

Вважає, що ОСОБА_6 так і не набув статусу підозрюваного, адже не проінформований про існування повідомлення про підозру, що в свою чергу також свідчить про порушення слідчим порядку вручення повідомлення про підозру.

Відмічає, що підозра є необґрунтованою, оскільки інших доказів, окрім протоколів пред`явлення до впізнання, не надано.

Також вважає, що зазначені в клопотанні ризики не підтверджуються через відсутність доказів та підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В задоволенні клопотання просить відмовити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, на які посилається прокурор, обґрунтовуючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , його особу, наявні підстави для обрання запобіжного заходу.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.

У п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України вказано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути обраний, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обираючи вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя враховує особу підозрюваного, а також те, що ризики, зазначені в клопотанні, підтверджені наданими стороною обвинувачення доказами.

Зокрема, доведені ризики можливості переховуванні від слідства чи суду, впливу на потерпілих та свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин, застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: спробам переховуватися від органу досудового розслідування та від суду та вчиненню іншого кримінального правопорушення.

З огляду на наведене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Суд не бере до уваги твердження захисника про те, що ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного, адже в ході судового розгляду клопотання встановлено, що пред`явлена органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозра за ч. 1 ст. 438 КК України, відповідає вимогам ст.ст. 276-278, 111 та ч. 8 ст. 135 КПК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Більше того, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_6 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, які обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Так, у рішенні ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду, в тому числі, на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Також в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Крім того, на даний час підозрюваний ОСОБА_6 знаходиться на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, де може і надалі продовжити вчиняти аналогічне кримінальне правопорушення, або вчинити інше правопорушення, пов`язане з порушенням законів та звичаїв війни.

За таких обставин слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків, оскільки про його існування вказує і сама суть вчиненого підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, пов`язаного із жорстоким поводженням з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , його майновий та сімейний стан, обставини вчиненого ним кримінального правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, який відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, а також ту обставину, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 438 КК України, який він вчинив під час дії воєнного стану в Україні, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання підозрюваного ОСОБА_6 і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 199, 303, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 / ОСОБА_6 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання підозрюваного ОСОБА_6 / ОСОБА_6 /, ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 07 червня 2023 року о 09.00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1