справа № 361/5679/23
провадження № 1-кс/361/1045/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2023 м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської областi ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження № 0002311, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2023, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Велика Димерка, Броварського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді водія в ТОВ "ФЛАЙ СОФТ", розлученого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, не депутата, не інваліда, раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2019 до Броварського міськрайонного суду Київської областi надійшло клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в якому зазначено, що слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002311 від 09.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.07.2023, приблизно о 07 годині 30 хвилини, громадянин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «BMW» моделі «318I» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.п. а) п. 2.9 Правил дорожнього руху України, рухаючись по вулиці Володимирська в с. Гоголів, Броварського району, Київської області, в напрямку від вул. Київська до вул. Тургенєва, проїжджаючи ділянку неподалік будинку № 45 по вул. Володимирська, не був уважний та не стежив за зміною дорожньої обстановки, чим порушив п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України при виконанні маневру розвороту, перед зміною напрямку руху до вул. Київська, не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив наїзд керованим автомобілем марки «BMW» моделі «318I» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в той час знаходився на проїзній частині вул. Володимирська.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до Комунального некомерційного підприємства «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня», де у останнього було діагностовано перелам передньої дуги та верхньої суглобової поверхні С1 хребця ліворуч, без вираженого зміщення, крайового лінійного переламу поперечного відростку Тh1 хребця праворуч, без вираженого зміщення відповідно до заключення комп`ютерної томографії № 3611 та був у критичному стані госпіталізований до реанімаційного відділення КНП «Броварська БКЛ».

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. а) п. 2.9, п.п. б) п. 2.3 та п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.

09.07.2023 відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002311, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

09.07.2023 ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України о 13 год. 55 хв. затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та в цей же день згідно ст. ст. 42, 278 КПК України йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Причетність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України доведена, обґрунтована та підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, що містяться в матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме:

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.07.2023 за адресою: АДРЕСА_2 ;

Протоколом огляду місця події від 09.07.2023 за адресою: а/д «Київ-Суми», між с. Гоголів та с. Русанів, за 1200 метрів до стели «Русанів»;

Протоколом огляду місця події від 09.07.2023 за адресою: АДРЕСА_2 ;

Протоколом огляду місця події від 09.07.2023 біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 ;

Протоколами допиту свідків;

Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідкам;

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №55 від 09.07.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

Висновком комп`ютерної томографії №3611 від 09.07.2023 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_4 від 09.07.2023;

Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 09.07.2023.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч. 1 т. 177 КПК України, а саме:

-п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 після вчинення кримінального правопорушення, в порушення п.п. а), г), д) п. 2.10 Правил дорожнього руху України, не залишився на місці дорожньо-транспортної пригоди, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду органи Національної поліції, не викликав швидку медичну допомогу, не надав допомогу потерпілому та зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, після чого його місцезнаходження було встановлено в ході оперативно-розшукових заходів. Окрім цього ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, а тому з метою уникнення від відповідальності та покарання, під гнітом його тяжкості, оскільки інкриміноване йому правопорушення, відповідно до ст. 75 КК України включає випадки, які унеможливлюють звільнення від відбування покарання з випробуванням, ОСОБА_4 може ухилятись від органу досудового розслідування та суду, оскільки матиме на це ряд можливостей, зокрема включає можливість використання підозрюваним необгрунтованих причин неприбуття, передбачених законом та зловживання ними, тощо. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду, а також підтверджується поведінкою підозрюваного безпосередньо після вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від відповідальності може впливати на потерпілого, свідків, оскільки, якщо до нього буде застосований запобіжний захід, який не пов`язаний з повною ізоляцією від суспільства, останній зможе вільно спілкуватися з іншими учасниками кримінального провадження та задля уникнення від кримінальної відповідальності зможе здійснювати на них тиск, який може виражатися в фізичному, психологічному тиску, шантажі, з метою отримання від них бажаного результату, а саме виправдувальних показів відносно себе.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначених у статті 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 178 КПК України у досудового розслідування у кримінальному провадженні установлено наступне:

-зібрані у ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення;

-тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється є достатньою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

-вік та стан підозрюваного ОСОБА_4 дозволяє йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного;

Ураховуючи викладене вище в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , а тому останньому необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що необхідно для виконання завдання кримінального судочинства, передбаченого ст. 2 КПК України для виконання якого орган досудового розслідування звертається із клопотанням до слідчого судді.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав посилаючись на достатність доказів, підтверджуючих обґрунтованість підозри, та існування передбачених п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Просить взяти до уваги, що ОСОБА_4 після скоєної ДТП не залишився на місці пригоди, не надав допомогу потерпілому, не викликав швидку медичну допомогу та не повідомив поліцію про дану пригоду.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 просить застосувати до нього домашній арешт посилаючись на те, що він розкаюється у скоєному, зазначив, що не заперечує факту скоєної ним ДТП, однак він не пам`ятає обставин наїзду на потерпілого.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 домашній арешт в нічний час доби посилаючись на те, що ризики не підтверджені доказами, підозрюваний свою вину визнає, співпрацює зі слідством, він офіційно працевлаштований, тому має намір працювати та відшкодувати завдану потерпілому шкоду. Просить взяти до уваги, що ОСОБА_4 позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, матеріально допомагає своїй хворій сестрі, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. В час скоєння ДТП він знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння, тому він і не замітив, що збив людину, саме тому залишив місце події.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2023 за № 0002311 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, а саме про те, що 09.07.2023 приблизно 07:40 години громадянин ОСОБА_4 , освідуваний 3,096 проміле, керуючи автомобілем марки «BMW» моделі «318I» реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїжджаючи ділянку дороги по вулиці Володимирська в с. Гоголів, Броварського району, Київської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В результаті наїзду пішохід отримав тілесні ушкодження та був доставлений до реанімаційного відділення КНП Броварська БКЛ. Водій залишив місце пригоди, в подальшому водія було виявлено на вказаному автомобілі в полі поблизу автодороги між с. Русанів та с. Гоголів.

09.07.2023 ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України о 13 год. 55 хв. затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та в цей же день згідно ст. ст. 42, 278 КПК України йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, а саме: протоколами огляду місця події, показами свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання, висновком за результатом медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та іншими матеріалами.

Як передбачено ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За усталеною практикою ЄСПЛ «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження. Це пов`язано з тим, що на ранніх етапах кримінального провадження такі докази ще неможливо було здобути.

Так, Європейський Суд з прав людини у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

А в рішенні по справі «W проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Матеріали кримінального провадження, на які посилається прокурор, при розгляді клопотання дають підстави вважати підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій.

Разом з тим, як передбачено правовою позицією ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування, суду або незаконно впливати на потерпілих та свідків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

При визначенні імовірності переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, інкриміноване йому правопорушення виключає можливість застосування ст. 75 КК України, а саме звільнення від покарання з випробуванням, що може бути мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування і суду. Ризик переховування від органів досудового розслідування також підтверджується тим, що після скоєння ДТП ОСОБА_9 не залишився на місці події, не надав допомогу потерпілому та не викликав швидку медичну допомогу, а зник з місця пригоди, після чого його місце знаходження було встановлене в ході оперативно-розшукових заходів.

Вказані обставини у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження дають підстави обґрунтовано припускати можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, .

Отже існує ймовірність того, що підозрювана може незаконно впливати на свідків, оскільки перебуваючи на свободі, не маючи запобіжного заходу, знаючи їх місце проживання, зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують її як підозрювану.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого у клопотанні щодо існування цього ризику.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховується: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному (позбавлення волі на строк до 8 років); дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , а саме відсутність відомостей про тяжкі захворювання чи інвалідність; зі слів розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину; офіційно працюючого водієм ТОВ «Флай-софт», раніше не судимий.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Матеріали провадження не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя, враховуючи викладені вище обставини, а також той факт, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній, має високий ступінь суспільної небезпеки, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, приходить до висновку про задоволення клопотання. Застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, в даному випадку, не зможе запобігти наявним ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує положення ст. 182 КПК України, а саме обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та вважає за доцільне визначити заставу у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки вважає, що саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, і є таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст.ст. 178, 182, 183 КПК України.

Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, тобто по 06.09.2023 включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахується з моменту затримання з 09.07.2023.

Визначити суму застави у розмірі п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 134 200,00 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами :

Одержувач ТУ ДСА України у Київській області
Код одержувача (ЄДРПОУ)26268119
Банк одержувача ДКСУ м. Київ
р/рUA0018661
Призначення платежу«застава за …П.І.Б., дата народження особи, за яку за яку вноситься застава, згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….»

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок ОСОБА_4 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а у разі їх невиконання внесені у якості застави кошти, ким би їх не було внесено, буде звернуто у дохід держави та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає негайному виконанню і може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1