печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка звернулася зі скаргою - ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , розглянувши у засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019 року та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просить зобов`язати Генерального прокурора в межах кримінального провадження № 0000970 від 31.10.2019 року розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 25.05.2020 року за № 60 про визначення підслідності у кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019 року та зобов`язати Генерального прокурора доручити здійснення досудового розслідування № 0000970 від 31.10.2019 року слідчому управлінню Головного управління Національної поліції в м. Києві в строк, визначений ст. 220 КПК України.

Представник особи в інтересах, якої подано скаргу - адвокат ОСОБА_3 в засіданні скаргу, підтримала та просила її задовольнити, з підстав наведених в ній.

Прокурор ОСОБА_4 в засіданні доводи скарги не визнав, просив в задоволенні скарги відмовити, вважаючи скаргу безпідставною.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника особи в інтересах, якої подано скаргу, пояснення прокурора, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Так, згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК Українина досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогамистатті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченимиглавою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

З матеріалів клопотання вбачається, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019 року за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

25.05.2020 року, адвокатом ОСОБА_3 було подано до Офісу Генерального прокурора клопотання за № 60 про визначення підслідності у кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019 року за слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві з урахуванням предметної підслідності та у зв`язку із неефективним досудовим розслідуванням, однак розглянутим не було.

Положення ч. 5 ст. 36 КПК України, Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора. Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування.

Норми кримінально-процесуального кодексу України не містять обов`язку прокурора вищого рівня проводити перевірку підслідності кримінального провадження та розгляд такого клопотання в порядку ст. 220 КПК України.

Питання зобов`язання прокурора вирішити спір про підслідність кримінального провадження, шляхом доручення проведення досудового розслідування слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться за межами судового контролю за досудовим розслідуванням, втручання у його вирішення порушило б гарантії незалежності прокурора у кримінальному провадженні.

Реалізація права заявника на відстоювання законних інтересів в суді відповідно до ст. 21 КПК України здійснюється тільки у порядку, передбаченому цим Кодексом. Даний порядок, який зазначається, не передбачає можливості суду втрутитися під час досудового розслідування в компетенцію прокурора з метою спонукання його до зміни підслідності у кримінальному провадженні.

Тому, слідчий суддя, розглянувши скаргу з урахуванням наданих в обґрунтування даних, прийшов до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019 року та зобов`язання вчинити дії задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 220, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні № 0000970 від 31.10.2019 року та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1