Справа № 452/3435/23
Провадження № 1-кп/452/327/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000172 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи зобов`язаним відповідно до ст. 49 Господарського кодексу України не порушувати права та законні інтереси громадян, інших суб`єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави, у період часу з 01.01.2023 р. по 05.05.2023 р. за відсутності укладеного з правонаступником договору на ретрансляцію каналів мовлення, права на які належать товариству з обмеженою відповідальністю «1 + 1 ІНТЕРНЕТ» , здійснював ретрансляцію телевізійних каналів за допомогою інтернет мережі, яка була підключена до кожного із абонентів, чим порушив суміжні права правовласника та порушив вимоги статей Закону, а саме:

-статті 41 Конституції України, згідно якої гарантується право кожному володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої власності;

-статті 33 Закону України «Про авторські і суміжні права» згідно якого, договори про передачу прав на використання творів укладаються у письмовій формі. В усній формі може укладатися використання (опублікування) твору в періодичних виконаннях (газетах:, журналах, тощо);

-статті 35 Закону України «Про авторські і суміжні права» згідно якого, об`єктами суміжних прав, незалежно від призначення, змісту, оцінки, способу і форми вираження, є передачі (програми) організацій мовлення;

-ст. 36 Закону України «Про авторські і суміжні права» згідно якого, суб`єктами суміжних прав є організації мовлення та їх правонаступники;

-ст. 41 Закону України «Про авторські і суміжні права» згідно якого, до майнових прав організацій мовлення належить їх виключне право на використання своїх програм будь-яким способом і виключне право дозволяти чи забороняти іншим особам: а) публічне сповіщення своїх програм шляхом трансляції і ретрансляції; б) фіксацію своїх програм на матеріальному носії та їх відтворення; в) публічне виконання і публічну демонстрацію своїх програм у місцях з платним входом. Організація мовлення також має право забороняти поширення на території України чи з території України сигналу із супутника, що несе їх програми, розповсюджуючим органом, для якого цей сигнал із супутника не призначався. Майнові права організації мовлення можуть передаватися (відчужуватися) іншим особам на підставі договору, в якому визначаються спосіб і строк використання програми мовлення, розмір і порядок виплати винагороди, територія, на яку розповсюджуються передані права, тощо.

Для розповсюдження (надання можливості перегляду) програм мовлення телеканалів, а саме: «1 + 1», «1 + 1 Україна», «2+2», «ТЕТ», «ПлюсПлюс», «УНІАН», «бігуді» особа, що здійснює таке розповсюдження повинна в односторонньому порядку укласти з правовласником, а саме ТОВ «1 + 1 1НТЕРНЕТ» відповідні ліцензійні договори, які ОСОБА_3 не укладались.

Так, ОСОБА_3 у період з 01.01.2023 р. по 05.05.2023 р., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних корисливих дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом інтересам громадян, юридичним особам, маючи на меті отримання на постійній основі незаконних доходів від розповсюдження програм мовлення, маючи необхідне обладнання та телекомунікаційні системи, за допомогою телекомунікаційної мережі, шляхом розповсюдження (ретрансляції) програм мовлення, не маючи відповідного дозволу правовласника програм : «1 + 1», «1 + 1 Україна», «2+2», «ТЕТ», «ПлюсПлюс», «УНІАН», «бігуді» та не уклавши обов`язковий субліцензійний договір про надання невиключного суміжного права на використання зазначених програм шляхом розповсюдження з ТОВ «1 + 1 ІНТЕРНЕТ», яке наділено виключними суміжними правами на розповсюдження зазначених програм, діючи умисно, з метою особистого збагачення, здійснював незаконне розповсюдження програм мовлення 1 + 1», «1 + 1 Україна», «2+2», «ТЕТ», «ПлюсПлюс», «УНІАН», «бігуді» тобто вчинив усі необхідні дії, за допомогою яких дані об`єкти суміжних прав у період часу з 01 січня 2023 року по 05 травня 2023 року безпосередньо транслювалися абонентам ТОВ «1 + 1 ІНТЕРНЕТ» на території Самбірського району Львівської області, підключеним до телекомунікаційної мережі ТОВ «1 + 1 ІНТЕРНЕТ», користувачі якої, за відповідну абонентську плату, мали доступ до цих об`єктів у будь-який час та без обмежень, чим порушив суміжні права ТОВ «1 + 1 ІНТЕРНЕТ».

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_3 , товариству з обмеженою відповідальністю «1 + 1 ІНТЕРНЕТ» заподіяна матеріальна шкода в сумі 107 332 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у незаконному розповсюдженні програм мовлення та порушенні суміжних прав, яке заподіяло ТОВ «1 + 1 ІНТЕРНЕТ» матеріальної шкоди у значному розмірі, тобто у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 176 КК України.

17.08.2023 року між представником потерпілого адвокатом ОСОБА_5 , службова адреса АДРЕСА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , українцем, громадянином України, не одруженим, раніше не судимим, на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000172.

Згідно умов вищевказаної угоди сторони визнали, що обставини події досудовим розслідуванням встановлено правильно. Також обвинувачений в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

Відповідно до угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 176 КК України у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176 КК України та пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Заслухавши думку сторін судового провадження, суд доходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 176 КК України, оскільки він вчинив незаконне розповсюдження програм мовлення та порушення суміжних прав, яке заподіяло ТОВ «1 + 1 ІНТЕРНЕТ» матеріальної шкоди у значному розмірі, тому в нетяжкому злочині.

Вивчаючи особу винного ОСОБА_3 слід зазначити, що такий повністю визнав свою вину, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, за місцем реєстрації характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, добровільно відшкодував завданий збиток.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Представник потерпілого ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2) ч. 1 ст. 473 КПК України, та згідний на призначення узгодженої міри покарання.

Суд дійшов до висновку, що умови угоди про примирення від 17.08.2023 року, укладеної між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідають вимогам ст. 471 КПК України; міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. ч. 1 ст. 176 КК України.

Крім того суд дійшов до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, статтями 369-371, 374, 474 475, 615 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 17.08.2023 року, укладену між представником потерпілого адвокатом ОСОБА_5 , та підозрюваним ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України у кримінальному провадженні № 0000172 від 23.02.2023 року, за умовами якої сторони погодились на повне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості за ч. 1 ст. 176 КК України та призначення йому покарання за ч. 1 ст. 176 КК України у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку згідно з положеннями ч. 3 ст. 394 КПК України до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя