Справа № 522/7335/23
Провадження по справі № 1-кс/522/2246/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з даною скаргами, в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання від них заяви від 08.04.2023 року про вчинення кримінальних правопорушень, в строки визначені ст. 214 КПК України.

08.04.2023 року гр. ОСОБА_3 до ВП№2 ОРУП№1 ГУНП в Одеській області та Одеської обласної прокуратури були подані заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 175 КК України.

Зазначені заяви, на думку заявниці, розглянуті відповідно до вимог ст. 214 КПК України не були.

Заявниці ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять слідчого суддю витребувати з ВП№2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області матеріали розгляду їх заяв, поданих 08.04.2023 року через електронну поштову скриньку та зобов`язати ВП№2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, відповідно до вимог ст.214 КПК України, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 175 КК України, та розпочати досудове розслідування.

Позиція учасників судового розгляду.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, згідно наданих письмових заперечень прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 №31/1/1-512вих-23 від 26.04.2023 року, у зверненні ОСОБА_3 не міститься обставин, які б свідчили про вчинення начальником КНП «ПБ№5» злочину, передбаченого ч.2 ст. 175 КК України. Окрім цього, з ВП№2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області також надійшли письмові заперечення з цих же фактів, в яких також уповноважена особа просила розглянути скаргу за їх відсутності.

Заявниця ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, згідно поданої заяви підтримала скаргу та просила розглядати за її відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Мотиви слідчого судді.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст.5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність, зокрема слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

З наявних в матеріалах скарги додатків вбачається, що заявники 08.04.2023 року на адресу ВП№2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області та Одеської обласної прокуратури подали заяви, у яких повідомили про вчинення кримінального правопорушення, яке, на думку гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 полягає у невиплаті в повному об`ємі заробітної плати.

На думку скаржників, відносно них було вчинено незаконні дії з боку керівника КНП «ПБ№5» ОСОБА_7 щодо заборгованості з виплати заробітної плати за лютий та березень 2023 року.

Окрім цього, в заявах про вчинення кримінального правопорушення зазначено, що також заробітна плата не виплатилася у встановлені терміни згідно листа Міністерства соціальної політики України від 09.12.2010 року №912/13/155-10. Заробітна плата має виплачуватись за першу половину місяця з 16.-22 число, а за другу половину місяця з 1-7 число, а заявниці ОСОБА_3 в 02,10, 20 числах березня, тобто відбулась у нерегламентовані дні також.

За змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 556/450/18.

Положення статті 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним Кодексом України, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину (кримінального правопорушення), мають бути критерієм внесення заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 1.2 розділу II Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Так, частиною 5 статті 214 КПК України визначено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, сама норма кримінального процесуального закону опосередковано містить вимогу наявності у заяві, повідомленні відомостей про кримінальне правопорушення, а саме наявність ознак кримінального правопорушення. Для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Разом з тим, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне.

Разом з тим, заява гр. ОСОБА_3 не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення, а містить власні міркування заявниць щодо вчинення керівником КНП «ПБ№5» кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст. 175 КК України, на які останні посилаються в скарзі. Вказаних даних недостатньо для ствердження, що вчинено криміналье правопорушення, передбачені ч.2 ст. 175 КК України.

За чт. 175 КК України, безпосередній об`єктом злочину є конституційні права на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, і своєчасне її отримання, а також на соціальний захист, зокрема отримання пенсій та інших видів соціальних виплат.

Об`єктивну сторону злочину утворює безпідставна невиплата громадянам заробітної плати, стипендії, пенсії чи іншої установленої законом виплати більше ніж за один місяць, умисно вчинена керівником підприємства, установи або організації незалежно від форми власності чи громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності.

Безпідставність невиплати має місце в тих випадках, коли об`єктивно відсутні причини, що не дозволяють здійснити виплати.

Злочин вважається закінченим з моменту закінчення останнього строку виплати заробітної плати, стипендії, іншої установленої законом виплати громадянам і період її невиплати становить більше ніж один місяць.

Суб`єкт злочину спеціальний: лише керівник підприємства, установи або організації незалежно від форми власності. Інші службові особи підприємств, установ, організацій, а так само приватні особи можуть нести кримінальну відповідальність за вказаною статтею тільки як співучасники.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.

Кваліфікуючою ознакою злочину є вчинення діяння внаслідок нецільового використання коштів, призначених для виплати за-робітної плати, стипендії, пенсії та інших установлених законом виплат.

Строки виплати заробітної плати працівникам визначені частиною 1 статті 115 КЗпП, а саме: заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Роботодавці, винні в порушенні зазначених термінів, притягаються до дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності відповідно до законодавства.

Враховуючи вчинену Збройними Силами Російської Федерації військову агресією проти нашої Держави, на території України було запроваджено воєнний стан відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_8 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, та Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Згідно п.2 ч.1 Закону «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2136-IX,(який набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування) на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина передбачених статтями 43, 44 Конституції України.

Разом з тим, частиною третьою статті 10 Закону «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2136-IX визначено, що роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили.

При цьому необхідно зазначити, що звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати.

Крім того, у зв`язку з несвоєчасною виплатою зарплати в роботодавця виникає обов`язок виплатити працівникові компенсацію втрати частини заробітної плати відповідно до вимог статті 34 Законів «Про оплату праці» та «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат». Така компенсація виплачується у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам, у тому числі під час воєнного стану.

З викладеної заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 не конкретизовано чому саме та з яких підстав їм не було нараховано в повному обсязі заробітну плату в повному обсязі, а лише є посилання на якийсь аудіозапис, на якому нібито керівник ОСОБА_7 стверджує, що невиплата заробітної плати дозволила заощадити кошти за перший та другий місяці 2023 року, яких не вистачає КНП «ПБ№5».

Враховуючи викладене та норми Закону «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2136-IX, заявницями в поданих заявах про вчинене кримінальне правопорушення не зазначено будь-яких конкретних обставин вчиненого діяння, не розкриті обставини звернення зі скаргою на адресу керівника КНГП «ПБ№5», а тому слідчому судді невідомо чи дійсно в діях керівника установи наявні ознаки вчинення кримінального правопорушення.

В заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення зазначені досить суперечливі відомості щодо сплати заробітної плати. Відтак, в другому абзаці заяви заявницями зазначено що невиплата заробітної сплати складає в повному обсязі за лютий та березень місяць 2023 року, а абзацем нижче вже є твердження: «а нам виплачувалась в 02,10, 20 числах березня», тобто стає зрозумілим, що заробітна плата була виплачена частково, проте несвоєчасно.

На думку слідчого судді, викладені в заявах обставини є цивільно-правовими відносинами, які вирішується в порядку позовного провадження до суду.

Проте, заявниця ОСОБА_3 не скористалась вказаною можливістю для вирішення трудового спору, пов`язаного з оплатою праці з боку уповноважених осіб КНП «ПБ№5», в судовому порядку шляхом подання цивільного позову.

Розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.

Слідчий суддя в даному випадку не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб, в даному випадку уповноважених осіб ВП № 2 ОРУП№1 ГУНП в Одеській області, вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

Таким чином, у слідчого судді відсутні підстави вважати заяви гр. ОСОБА_3 від 08.04.2023 року повідомленнями про вчинене кримінальних правопорушень.

Відтак, підстави для внесення відомостей за її заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП№ 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - необхідно відмовити.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарг ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП№2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 08.04.2023 року, з підстав, зазначених у мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_9

14.08.2023