Справа № 131/1096/21
Провадження № 1-кп/131/42/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іллінці кримінальне провадження № 0000150 від 17.09.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, пенсіонерка, одруженої, раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 17.09.2021 близько 13.00, перебуваючи на території домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де помітила ОСОБА_5 , яка перебувала на території земельної ділянки, що перебуває у її користуванні. В цей час у ОСОБА_3 , на ґрунті неприязних відносин виник умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

З цією метою ОСОБА_3 підійшла до дерева, яке росте на межі її земельної ділянки, та зламала кілку. У подальшому тримаючи в руках вказану палицю, попрямувала до ОСОБА_5 із якою розпочала словесну суперечку ході якої ОСОБА_3 реалізуючи намір на умисне спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свої дій та бажаючи їх настання, умисно нанесла ОСОБА_5 палицею близько 4(чотирьох) ударів в область верхньої частини тулуба після чого повернулась на територію свого домогосподарства.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців в проекції правої лопатки, в області правого плеча, лівого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.3.5; закритий поперечний перелом правої ліктьової кістки в нижній третині без зміщення відноситься до середніх тілесних ушкоджень, за відсутністю небезпеки для життя та які спричинили тривалий (понад 21-н день) розлад здоров`я, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.2.2.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у скоєному інкримінованому їй кримінальному правопорушенні при зазначених вище обставинах визнала повністю.

Так, обвинувачена суду надала наступні покази, що 17.09.2021 близько 13.00, перебуваючи на території домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , помітила ОСОБА_5 , яка перебувала на території земельної ділянки, що перебуває у її користуванні. В цей час у між ними виник конлікт.

У подальшому ОСОБА_3 підійшла до дерева, яке росте на межі її земельної ділянки, зламала гілку та у подальшому тримаючи в руках вказану палицю, попрямувала до ОСОБА_5 із якою розпочала словесну суперечку ході якої ОСОБА_3 нанесла ОСОБА_5 палицею близько 4 (чотирьох) ударів в область тулуба.

У ході судового розгляду судом досліджено надані сторонами докази що характеризують особу обвинуваченої. Так, досліджено довідки Іллінецької ЦРЛ, згідно якої ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; довідку інформаційного центру ГУНП у Вінницькій області щодо судимості згідно, якого ОСОБА_3 не судима та довідку характеристику згідно якої ОСОБА_3 характеризується позитивно.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Заслухавши показання обвинуваченої, дослідивши надані під час судового провадження докази, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої під час судового розгляду встановлено щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченої судом не встановлено

При обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого нею правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, який згідно ст.12 КК України є проступком; дані про особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання та реєстрації; її відношення до скоєного, а саме щире каяття.

За таких обставин, суд вважає, обвинуваченій слід призначити покарання у виді позбавлення волі враховуючи, що інші покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України до обвинуваченої не застосовуються враховуючи її вік.

При цьому, приймаючи до уваги суспільну небезпечність правопорушення, особу обвинуваченої, її відношення до скоєного, а саме щире каяття, позитивні характеристики з місця проживання, похилий вік, суд приходить до висновку про можливість застосувати відносно ОСОБА_3 ст. 75 КК України та звільнити її від відбуття покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не обирався. Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 50,65,75 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_3 :

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Головуючий: