Справа № 333/3261/23
Провадження № 1-кс/333/1361/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі аудіо та відео фіксації, в залі суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене прокурором Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000365, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

28.04.2023 року старший слідчий другого СВ (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000365, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, посилаючись на наступне.

Другим СВ (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000365 від 28.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України за фактом розкрадання бюджетних коштів, призначених для організації та надання гуманітарної допомоги територіальній громаді м. Запоріжжя через Департамент культури та туризму Запорізької міської ради.

В ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що у період з 24.02.2022 року по 21.07.2022 року Департаментом культури і туризму Запорізької міської ради було укладено цивільно-правові договори з фізичними особами щодо виконання фасувально-пакувальних та вантажних робіт.

Після цього, у вказаний вище період, за результатами підписання складених актів прийому-передачі виконаних робіт форми КБ-2В, на розрахункові рахунки фізичних осіб Департаментом культури і туризму Запорізької міської ради було перераховано грошові кошти за такі роботи на загальну суму 4 324 730,00 грн.

В ході подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження було встановлено, що фактично фасувально-пакувальні та вантажні робіт не виконувались, фізичні особи, на розрахункові рахунки яких надходили грошові кошти за начебто виконання вказаних робіт, взагалі не мали трудових відносин з Департаментом культури і туризму Запорізької міської ради.

Так, допитані з вказаного факту у якості свідків особи, з якими начебто було укладено цивільно-правові договори щодо виконання фасувально-пакувальних та вантажних робіт повідомили, що будь яких робіт на Департамент культури і туризму Запорізької міської ради вони не виконували, цивільно-правові договори щодо виконання таких робіт не підписували. Крім того, останні повідомили, що їм дійсно на розрахункові рахунки надходили значні суми, однак вказані суми вони перераховували іншим особам.

В ході перевірки вказаної інформації, було встановлено, що фізичні особи, з якими від імені Департаменту культури і туризму Запорізької міської ради були укладені цивільно-правові договори, складені акти виконаних робіт та на банківські картки яких було перераховано грошові кошти, фактично вказані роботи виконували безоплатно, як волонтери, цивільно-правові договори та акти виконаних робіт не підписували, а грошові кошти, які вони отримували на власні банківські картки пересилали на карткові рахунки заступника головного бухгалтера Департаменту культури і туризму Запорізької міської ради ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пастора церкви святого Еммануїла ФОП ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружини останнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , брата ОСОБА_4 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ФОП ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та інших невстановлених осіб. Також задокументована причетність до злочинної схеми головного бухгалтера Департаменту культури та туризму Запорізької міської ради ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на банківську картку якої робилось подальше перерахування коштів. Слід зазначити, що серед фізичних осіб, які нібито виконували роботи є близькі родичі та знайомі організаторів злочинної схеми, а значна їх частина є прихожани церкви християн віри євангельської «Еммануїл».

26.04.2023 року, на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2023 року, проведено обшук у квартирі, де мешкає фізична особа підприємець, пастор церкви християн віри євангельської «Еммануїл» ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_8 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено: спецперепустка № 07229, видана Запорізькою обласною Державною адміністрацією на 1 арк., спецперепустка № 07350, видана Запорізькою обласною Державною адміністрацією на 1 арк., спецперепустка № 07269, видана Запорізькою обласною Державною адміністрацією на 1 арк., супровідний лист церкви «Еммануїл» № 38 на 1 арк., акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 11.07.2022 року на 1 арк., акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 10.06.2022 року на 1 арк., лист голові ЗОДА № 1/17-1264 від 25.05.2022 року на 1 арк., акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 10.05.2022 року на 1 арк., акт приймання передачі гуманітарної допомоги від 16.05.2022 року на 1 арк., акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 07.06.2022 року на 1 арк., акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 07.06.2022 року на 1 арк., меморандум № 348 від 03.06.2022 року на 3 арк., блокнот із чорновими записами «Tested» 1 шт., блокнот із чорновими записами «Еммануїл» 1 шт., грошові кошти у сумі 7930 доларів США, грошові кошти у сумі 20 євро.

26.04.2023 року постановою старшого слідчого другого СВ (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 , вищевказане виявлене та вилучене майно було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000365 від 28.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

З метою збереження речових доказів у кримінальному проваджені, враховуючи, що на думку слідчого, існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно зберегло на собі сліди злочину, задля проведення відповідних експертиз, просить накласти арешт на речі, вилучені під час проведення обшуку, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт тимчасово вилученого майна, матиме наслідком його повернення та зміни його конструктивних властивостей, що унеможливить встановлення істини у кримінальному провадженні.

Старший слідчий другого СВ (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити в повному обсязі.

Адвокат ОСОБА_13 , яка діє в інтересах власників майна у судовому засіданні заперечувала проти арешту майна, зазначила про те, що вилучені грошові кошти безпосередньо належать власникам майна та здобуті правомірним шляхом, також у судовому засіданні наголошувала на тому, що вилучення грошей призведе до порушення їх прав, оскільки не зрозуміло з якою метою органом досудового розслідування накладається арешт на власні кошти, які фактично належать власникам майна. Надала суду у судовому засіданні роздруківки виписок по картці/рахунку з АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які належать ОСОБА_14 та роздруківку з податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, яка належить ОСОБА_4 та висвітлюють загальну суму його доходу за звітній період. Адвокат просить суд відмовити у задоволенні клопотання.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Прокурор Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна з метою збереження речових доказів слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор серед іншого має право тимчасово вилучати речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зокрема використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2023 року надавався дозвіл на відшукання та вилучення: цивільно-правових договорів на виконання послуг сортування різних товарів за їх видами, фасування різних товарів будь якими засобами, формування гігієнічних наборів, пакування в усадочну пластмасові плавку, блістерне пакування, фасування у пляшки та банки; наповнення мішків та пакетів; упаковка одноразового посуду; контроль кількості одиниць продукції в кожній упаковці; зважування упакованого вантажу; пакування та етикетування тюків; доставка вантажу до транспортного засобу; навантаження, перевезення, перенесення і розвантаження вантажу, а саме: продукти харчування, медичні препарати, засоби гігієни, речі, обмундирування; перевезення вантажу до заданого місця призначення; комплектація продуктів-крупи, хлібобулочні вироби, овочі, фрукти, бакалія; пакування медичних препаратів із дотриманням правил безпеки виконувати пакування вантажу (обмотування стрейч плівкою); навантаження та розвантаження багажу; перевезення вантажу власним автотранспортом за вказаним маршрутом та акти прийому здачі до них що були укладені Департаментом культури і туризму ЗМР у період з 24.02.2022 року по 21.07.2022 року; документів щодо оплати вказаних договорів, банківських виписок; чорнових записів; банківських карток, мобільних терміналів систем зв`язку, носіїв електронної інформації, комп`ютерної техніки; грошових коштів, одержаних злочинним шляхом; інших речей і документів щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Обшук за місцем проживання фізичної особи підприємця, пастора церкви християн віри євангельської «Еммануїл» ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_8 , проведено 26.04.2023 року, з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся до суду 28.04.2023 року. Отже, клопотання про арешт майна подано з дотриманням строку, визначеного абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Постановою старшого слідчого другого СВ (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 від 28.04.2023 року спецперепустка № 07229, видана Запорізькою обласною Державною адміністрацією на 1 арк., спецперепустка № 07350, видана Запорізькою обласною Державною адміністрацією на 1 арк., спецперепустка № 07269, видана Запорізькою обласною Державною адміністрацією на 1 арк., супровідний лист церкви «Еммануїл» № 38 на 1 арк., акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 11.07.2022 року на 1 арк., акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 10.06.2022 року на 1 арк., лист голові ЗОДА № 1/17-1264 від 25.05.2022 року на 1 арк., акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 10.05.2022 року на 1 арк., акт приймання передачі гуманітарної допомоги від 16.05.2022 року на 1 арк., акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 07.06.2022 року на 1 арк., акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 07.06.2022 року на 1 арк., меморандум № 348 від 03.06.2022 року на 3 арк., блокнот із чорновими записами «Tested» 1 шт., блокнот із чорновими записами «Еммануїл» 1 шт., грошові кошти у сумі 7930 доларів США, грошові кошти у сумі 20 євро визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000365.

Необхідність накладення арешту на вказане тимчасово вилучене майно обумовлена тим, що застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження надасть можливість провести належне розслідування кримінального провадження та проведення експертних досліджень, а не накладення арешту на вказане майно, може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити розслідуванню кримінального провадження, та встановлення винних у його вчиненні.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що вилучені у ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_8 , речі, а саме: спецперепустка № 07229, видана Запорізькою обласною Державною адміністрацією на 1 арк., спецперепустка № 07350, видана Запорізькою обласною Державною адміністрацією на 1 арк., спецперепустка № 07269, видана Запорізькою обласною Державною адміністрацією на 1 арк., супровідний лист церкви «Еммануїл» № 38 на 1 арк., акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 11.07.2022 року на 1 арк., акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 10.06.2022 року на 1 арк., лист голові ЗОДА № 1/17-1264 від 25.05.2022 року на 1 арк., акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 10.05.2022 року на 1 арк., акт приймання передачі гуманітарної допомоги від 16.05.2022 року на 1 арк., акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 07.06.2022 року на 1 арк., акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 07.06.2022 року на 1 арк., меморандум № 348 від 03.06.2022 року на 3 арк., блокнот із чорновими записами «Tested» 1 шт., блокнот із чорновими записами «Еммануїл» 1 шт., відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, містять інформацію та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказане дає підстави для висновку, що ці речі можуть бути доказом у кримінальному провадженні № 0000365 від 28.10.2022 року.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слідчого в цій частині про арешт тимчасово вилученого майна з метою збереження його як речового доказу є обґрунтованими.

З урахуванням характеру кримінального правопорушення, що розслідуються у межах цього кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що вказані речі можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження цього майна, що унеможливить його подальше використання під час доказування у сукупності з іншими доказами, тому на них слід накласти арешт.

З цих підстав клопотання слідчого про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000365 від 28.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, належить задовольнити частково.

Що стосується клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 7930 доларів США, грошові кошти у сумі 20 євро, що вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_8 , то слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна в цей частині не відповідає вимогам встановленим ст. ст. 170, 171 КПК України, оскільки докази, які б вказували, що належні ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 7930 доларів США, грошові кошти у сумі 20 євро, набуті кримінально протиправним шляхом, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в матеріалах клопотання відсутні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Статтею першою Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено, що будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49-62, від 10.05.2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series A N 98).

Відтак, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

Враховуючи не доведення прокурором обставин, визначених ст. ст. 170, 171 КПК України, правові підстави для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про арешт майна на грошові кошти, оскільки надані прокурором матеріали не доводять наявності правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Керуючись, ст. ст. 167, 170-173, 175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене прокурором Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000365, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 26.04.2023 року під час проведення обшуку у квартирі, де мешкає фізична особа підприємець, пастор церкви християн віри євангельської «Еммануїл» ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_8 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: спецперепустка № 07229, видана Запорізькою обласною Державною адміністрацією на 1 арк., спецперепустка № 07350, видана Запорізькою обласною Державною адміністрацією на 1 арк., спецперепустка № 07269, видана Запорізькою обласною Державною адміністрацією на 1 арк., супровідний лист церкви «Еммануїл» № 38 на 1 арк., акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 11.07.2022 року на 1 арк., акт приймання передачі гуманітарної допомоги від 10.06.2022 року на 1 арк., лист голові ЗОДА № 1/17-1264 від 25.05.2022 року на 1 арк., акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 10.05.2022 року на 1 арк., акт приймання передачі гуманітарної допомоги від 16.05.2022 року на 1 арк., акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 07.06.2022 року на 1 арк., акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 07.06.2022 року на 1 арк., меморандум № 348 від 03.06.2022 року на 3 арк., блокнот із чорновими записами «Tested» 1 шт., блокнот із чорновими записами «Еммануїл» 1 шт.

В іншій частині клопотання відмовити.

Арешт майна може бути скасований у порядку встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1