Справа № 301/2001/23

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" липня 2023 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іршавського районного суду Закарпатської області в місті Іршава кримінальне провадження № 0000178 від 17.03.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження с.Довге Іршавського району Закарпатської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2023 року ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, перебуваючи у приміщенні пункту постійного збору військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований по АДРЕСА_2 пройшов військово-лікарську комісію, якою його цього ж дня визнано придатним для проходження військової служби.

В подальшому ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на території пункту постійного збору військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою АДРЕСА_2 , 06.03.2023 року о 14:30 годині під особистий підпис отримав повістку про прибуття на 10 годину 07.03.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для вибуття на військову службу. Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_3 , будучи придатним до несення військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та належним чином повідомлений про дату, час та місце прибуття, на 10 годину 07.03.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 умисно не прибув без наявних у нього поважних причин, а залишився вдома за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України, ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що у нього вже майже два роки проблеми із здоров`ям, а саме була травма ноги і є наслідки. 06 березня 2023 року при проходженні медичного огляду він повідомив про це лікаря, який проводив обстеження, але за рішенням комісії був визнаний придатним для проходження військової служби. Не з`явився 07 березня 2023 до територіального центру комплектування так як злякався за своє здоров`я, а також злякався, що відразу буде відправлений в зону бойових дій. В скоєному розкаюється, просить не застосовувати до нього суворе покарання.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ст.336 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився таким обсягом дослідження доказів: допит обвинуваченого, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, матеріали справи по речовим доказам.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.336 КК України тобто, ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Вину обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення за ст.336 КК України, суд вважає доведеною.

Згідно вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Як зазначено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів».

Згідно вимог ч. 1 ст. 65 КК України покарання винній особі має бути призначено із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання. При цьому, призначене покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує відомості, які характеризують його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Так, вивченням в ході судового розгляду даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікарів - психіатра, нарколога, фтизіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, згідно до досудової доповіді наданої Хустським районним відділом №1 ДУ «Центр пробації» : орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Обставиною, відповідно до ст.66 КК України, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд вважає - щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину. Обставин, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки вчиненого злочину, який за класифікацією кримінальних правопорушень, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, мотив, мету та спосіб вчинення злочинного діяння, обставину справи, що пом`якшує покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, те, що він вину у скоєному визнав, щиро кається, дані про особу винного, а також те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, та є необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті 336 КК України, при цьому, зважаючи на особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, суд вважає, що відносно нього можуть бути застосовані положення ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням. Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючисьст.ст. 100, 368 - 371, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000178 від 17.03.2023:

-розписку в отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшої відправки на військову службу на ім`я ОСОБА_3 ;

-повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшої відправки на військову службу на ім`я ОСОБА_3 ,

-довідку військово-лікарської комісії від 06.03.2023 на ім`я ОСОБА_3

залишити при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1