Справа № 441/599/23 1-кп/441/131/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2023 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області кримінальне провадження в Єдиному реєстрі досудових рослідувань під № 0000065 від 07.03.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Братковичі, Городоцького району Львівської області, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , не працевлаштованого, одруженого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, -

за ст. 336 КК України,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р., Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 р. № 65/2022 та Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 06.02.2023 р. № 59/2023 на території України оголошено проведення загальної мобілізації.

ОСОБА_4 , 05.01.2023 пройшов військово-лікарську комісію у ІНФОРМАЦІЯ_2 та був визнаний придатним до військової служби.

ОСОБА_4 , 28.02.2023, о 14 год. 40 хв., перебуваючи у ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 , будучи військовозобов`язаним і придатним до військової служби, не маючи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, під час спроби старшим офіцером ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 вручити йому повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 02 березня 2023 року на 09 год 00 хв. для вибуття у військову частину НОМЕР_1 , без поважних на це причин, безпідставно пославшись на небажання проходити військову службу, умисно, в категоричній формі, відкрито, відмовився від отримання вказаної повістки.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_4 , будучи 28 лютого 2023 у встановлений законом порядку повідомлений про час, дату та місце прибуття доля відправки до військової частини, діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», без поважних на те причин, 02 березня 2023 р., о 09 год 00 хв., умисно, не прибув до призовного пункту (дільниці) ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок чого порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації та умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

У суді обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, обставини кримінального правопорушення не заперечив, та показав, що 05.01.2023 пройшов військово-лікарську комісію у ІНФОРМАЦІЯ_2 та був визнаний придатним до військової служби, 28.02.2023, о 14 год. 40 хв., перебуваючи у ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 , відмовився від отримання повістки для вибуття у військову частину НОМЕР_1 та не прибув до призовного пункту, при цьому поважних причин для цього не мав, зараз усвідомив протиправність скоєного, шкодує, вчинене мотивує наявністю на утриманні двох малолітніх дітей та похилого віку матір, необхідність забезпечення сім`ї, інше, з покликанням на каяття, просить його суворо не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненому стверджується зібраними в ході судового слідства та оціненим відповідно до ст. 94 КПК, доказами. Фактичні обставини справи ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового слідства в судовому засіданні не оспорювались. З огляду на це, суд, з`ясувавши, що обвинувачений та інші правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув провадження за правилами, передбаченими даними нормами.

Таким чином, за наслідками розгляду кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена в повному об`ємі, оскільки він вчинив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, його дії суд кваліфікує за ознаками ст. 336 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому згідно вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, який вперше притягується до відповідальності, та обирає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, у виді позбавлення волі.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Отже, враховуючи вищенаведене, і, зокрема, тяжкість злочину, характеристику особи обвинуваченого, який непрацевлаштований, проте, підробляє, його посильну матеріальну допомогу на потреби Збройних сил України, його щире каяття та ставлення до вчиненого, позитивну характеристику з місця проживання, наявність утриманців, висновок органу пробації, на думку якого виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та думку прокурора щодо можливості застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України, суд приходить переконання про можливість його виправлення і перевиховання без реального відбування покарання, тобто із застосуванням ст. 75 КК України.

Таке покарання є необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, цивільний позов не заявлено, процесуальних витрат та речових доказів немає.

Керуючись, ст. 349, 368-371, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування обраного за цим вироком покарання з випробовуванням на два роки.

В порядку ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1