Справа № 694/1902/23 Провадження №1-кс/694/694/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

14.08.2023 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001063 від 06.08.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільшана, Звенигородського району, Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, працюючого на посаді голови Вільшанської об`єднаної територіальної громади,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, -

з участю підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання вказує, що у провадженні слідчого відділення Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001063 від 06.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 06 серпня 2023 року, близько 01 години 50 хвилин, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 є співробітником Національної поліції України, який виконував службові обов`язки поліцейського сектору реагування патрульної поліції Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, та перебуваючи на добовому чергуванні, здійснював патрулювання території Вільшанської ОТГ, Звенигородського району, Черкаської області, в порушення Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 та Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 зі змінами та доповненнями, умисно заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням ОСОБА_7 службових обов`язків за наступних обставин: 06 серпня 2023 року, близько 01 години 39 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом автомобіля «Volkswagen Toureg», д.н. НОМЕР_1 , в порушення наказу голови Черкаської обласної військової адміністрації ОСОБА_8 від 26.02.2022 № 1 «Про запровадження комендантської години на території Черкаської області» зі змінами від 03.04.2023, рухався по населеному пункту смт. Вільшана, Звенигородського району, Черкаської області, та був зупинений працівниками поліції, шляхом ввімкнення проблискових маячків та звукового сигналу, хоча ОСОБА_5 спочатку на вимогу зупинитись не відреагував, та продовжив рух, при цьому прискоривши швидкість.

Працівники СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, в складі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які перебували в службовому автомобілі, почали переслідування підозрілого автомобіля. Після чого, вищевказаний автомобіль зупинився поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та з водійського місця вийшов ОСОБА_5 , який мав явні ознаки сп`яніння, хитку ходу, та агресивну поведінку. Працівники поліції, помітивши вказаний стан ОСОБА_5 повідомили йому про необхідність пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, та пред`явлення документів на право керування транспортним засобом. На дану вимогу ОСОБА_5 не погодився, та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи умисно, з мотивів неповаги до авторитету правоохоронних органів, законну вимогу працівників поліції не виконав. Близько 01 години 50 хвилин ОСОБА_5 маючи на меті спричинити працівнику правоохоронного органу тілесні ушкодження, діючи умисно, двічі штовхнув руками в область грудної клітки поліцейського ОСОБА_7 , в результаті чого останній впав на металеву хвіртку та, продовживши падіння, впав на бетонну підлогу в дворі будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел на спричинення працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень, знаходячись поруч з ОСОБА_7 , який лежав на підлозі, наніс останньому лівою ногою три удари в область щоки та вилиці з лівої сторони обличчя ОСОБА_7 , а після цього ОСОБА_5 , своєю правою рукою, здійснив захват шиї ОСОБА_7 ззаду, чим спричинив йому тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта №05-11-01/136 від 07.08.2023 тілесні ушкодження, виявлені в потерпілого ОСОБА_7 у вигляді синців обличчя, шиї, саден рук, ніг, тулубу, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

За вказаних обставин ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

07.08.2023 ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними доказами в кримінальному провадженні та доданими до клопотання.

Крім того слідий вказує, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке відноситься до категорії не тяжких злочинів, у разі визнання його винуватим, може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Також встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 особисто відомо місце роботи потерпілого, та свідків, а тому підозрюваний може впливати на останніх підбурюючи змінювати покази з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот протии Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точку зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені дані у клопотанні та в матеріалах долучених до нього є всі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінальному правопорушенні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слід виходити з наступного.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження. Такими доказами є: - повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення від 06.08.2023; протокол огляду місця події від 06.08.2023; протокол огляду місця події від 07.08.2023; показання потерпілого ОСОБА_7 від 06.08.2023; показами свідка ОСОБА_9 від 06.08.2023; протоколом огляду предмету від 06.08.2023; протоколом огляду предмета від 06.08.2023; іншими матеріалами;

Щодо наявності вказаних ризиків слідчий суддя приходить до наступного.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Так, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як нетяжке та відповідно до санкції даної статті карається позбавленням волі на строк до 5 років позбавлення волі, з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Ризик впливу на свідків та потерпілих також обумовлюється можливим використанням ОСОБА_5 знайомств, зв`язків, обізнаності про осіб, які є свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні, з метою підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі доказам.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а потерпілі та свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, щодо існування цього ризику.

Разом з тим, слідчим суддею взято до уваги вік підозрюваного, а також те, що ОСОБА_5 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, характеризується позитивно, являється посадовою особою, має на утриманні малолітню дитину 2018 року народження та те, що останній, має позитивні характеристики. Вказані обставини зменшують наведений ризик.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і запобігти зазначеному ризику зможе запобіжний захід у вигляді застави.

Частина 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під час розгляду даного клопотання, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини та вимоги ч.4ст.182 КПК України, що розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків передбаченихст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З урахуванням обстави вчинення кримінальних правопорушень та враховуючи характеризуючи дані особи підозрюваного, його майнового та сімейного стану, наявність постійного місця проживання та сім`ї, відсутність судимостей, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого необхідно задоволити частково та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 грн., з покладенням на нього процесуальних обов`язків.

На думку суду, запобіжний захід у вигляді застави в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задоволити частково.

Керуючись вимогами ст.ст.132, 176, 178,183,184,194,196,206,372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001063 від 06.08.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, зобов`язавши ОСОБА_5 , внести вказану суму протягом п`яти днів з дня постановлення ухвали або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою визначеної суми коштів у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172 ; рахунок отримувача UA0003652; призначення платежу: застава за ОСОБА_5 у справі №694/1902/23, згідно ухвали слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.08.2023.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23 год. 59 хв. 12.10.2023.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невнесення застави ним (або заставодавцями), до нього може бути застосований інший, більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до частини 8 статті 182 КПК у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 17.08.2023р.

Слідчий суддя ОСОБА_1