Провадження №: 1-кп/752/5/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008421, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рига, Латвія, громадянина України, з освітою середньою, одруженого, фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 24.06.2013 року приблизно о 23.25 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходився в приміщенні будівельного вагончика по вул. Саперно-Слобідська93, в м. Києві. Між ним та співробітниками ОСОБА_9 і ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязних відносин виник конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_5 взяв зі столу в приміщенні вагончика ніж та умисно наніс ним удар в область грудей ОСОБА_7 . Внаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 було заподіяно проникаючи поранення зліва з пораненням діафрагми, яке, згідно висновку експерта, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Тобто, ОСОБА_5 визнається винним за ч.1 ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав частково. Зазначив, що того дня пізно ввечері з товаришами випивали в кафе неподалік будівництва, де працювали. Десь після 22.00 год. пішов на територію будівництва у вагончик, де проживав разом з кумом ОСОБА_10 . З потерпілим добре знайомим не був, однак знав, що той теж працює на будові. Знайомий також був з ОСОБА_11 . Він, не включаючи світло, ліг спати. Приблизно через 40 хвилин у вагончик зайшли потерпілий ОСОБА_7 і ОСОБА_12 та просили, щоб він дав грошей на випивку. Він відмовив і вони почали його бити, в тому числі і потерпілий. Наносили удари в різні частини тіла. Не міг втекти, оскільки їх було двоє, вони усе розкидали у вагончику. На обличчі у нього була кров і потерпілий дав йому рушника, щоб він витерся. Після чого знову почали його бити. Щоб захиститися, він знайшов ніж і комусь наніс ним удар, але кому саме і куди, не бачив. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_12 вийшли, а він закрив вагончик. Через певний час прибула поліція та його затримали. Його теж освідували лікарі та виявили ушкодження. Певний час перебув у СІЗО після чого вийшов під заставу. Удар ножем потерпілому наніс оскільки вимушений був захищатися. Позов не визнає. Пропонував дружині потерпілого гроші на лікування, однак вона відмовилася. Не знав, що його розшукують по справі.

Суд вважає, що стороною обвинувачення, незважаючи на показання обвинуваченого, надано достатньо належних, допустимих та безсумнівно переконливих доказів, що підтверджують винність ОСОБА_5 у вчинені злочину поза розумним сумнівом, в обсязі обвинувачення, який суд вважає доведеним.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в своїх показаннях зазначив, що вечором 24.06.2013 року пішов в кафе, яке знаходиться на вул. Саперно-Слобідська, в м. Києві , поряд з будівництвом де працював. Там також був ОСОБА_13 , якого знав як працівника на будівництві, був також ОСОБА_12 , з батьком та інші, до яких підсів і випивали. Через певний час, приблизно о 22.00 год. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вийшли, а потім вийшов і він, бо хотів забрати свої речі. Почув в вагончику якийсь шум і зайшов в середину. Бачив, як ОСОБА_12 наносить удари ОСОБА_14 . Почав їх рознімати. ОСОБА_12 сказав, що ОСОБА_13 обізвав його батька. Також витер обличчя ОСОБА_15 та сидів поряд з вагончиком. Через певний час знову почався конфлікт та бійка між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Коли він зайшов, ОСОБА_13 був справа, та задкував назад. В цей час він відчув удар в область грудей. На світлі помітив, що з місця удару іде кров, стало погано, попросив викликати швидку та поліцію. Через певний час його забрали. Його ножем в груди вдарив ОСОБА_13 , але чим це викликано, не знає, мотиву не було. Він машинально підбіг і хотів розняти їх, однак отримав удар. Думає, що ОСОБА_13 по необережності наніс цей удар саме йому, оскільки він не брав у часті в конфлікті між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . До приїзду швидкої та поліції, ОСОБА_13 , який був напідпитку, злякався та втік до вагончика. Цивільний позов підтримує та просить задовольнити, оскільки йому робили операцію на легенях. Щодо покарання? то покладається на розсуд суду. Ударів ОСОБА_18 не наносив, а у вагончик пішов щоб забрати свої речі.

Свідок ОСОБА_9 в своїх показаннях відмітив, що у 2013 році працював в м. Києві на будівництві. Разом з ОСОБА_19 в один з вечорів були в кафе, випивали, там також був ОСОБА_20 . Потім повернулися в вагончик на території будівництва, пили каву, а пізніше ОСОБА_19 пішов. Через певний час він вийшов на вулиці та у сусідньому вагончику почув сварку, яка відбувалася між ОСОБА_16 та ОСОБА_21 . Він зайшов в середину та їх заспокоїв, а потім повернувся до себе. Коли в черговий раз вийшов на вулицю покурити, побачив ОСОБА_22 , який тримався за груди, та сказав, що ОСОБА_13 , який був поряд, вдарив його ножем. Він допоміг ОСОБА_23 , який ледь рухався та скаржився на біль, вийти з території будівництва, хтось викликав швидку допомогу, а ОСОБА_13 залишився у вагончику. Не може сказати, чи був ОСОБА_13 у нетверезому стані. Він ударів ОСОБА_18 не наносив, звідки у того пошкодження, та чому саме нього вказує ОСОБА_13 , сказати не може. У вагончик зайшов, оскільки звідти було чути крики, сварку.

Додатково винність обвинуваченого підтверджується іншими доказами наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом, зокрема:

протоколом огляду місця події, від 25.04.2013 року з фото таблицями в додаток до нього, де відмічено про виявлення на будівельному майданчику та житловому вагончику слідів схожих на кров та кухонного ножа, на якому, як видно з висновку експерта № 197/ц, кров та клітини з ядрами не знайдені;

висновком експерта № 1270/Е, де експерт відмітив, що вивчивши та проаналізувавши дані медичної документації на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приходить до висновку, що на момент госпіталізації у нього виявлені ушкодження: проникаюче торакоабдомінальне поранення зліва з пораненням діафрагми (з вхідним отвором на боковій поверхні грудної клітки по пахвовій лінії в 9 міжреберрі).

(2-5). Характер та морфологічні властивості, виявленого ушкодження, свідчать про те, що воно утворилося від однократної дії травмуючого предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості, за давністю може відповідати терміну вказаному у постанові, тобто 25.06.2013 та відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя), відповідно до п.2.1.3й/ „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995.

(б). Морфологія, локалізація виявленого тілесного ушкодження дозволяє спростовувати можливість його утворення внаслідок падіння з вертикального положення (або близького до нього) на травмуючий предмет.

(7). Перевірка спроможності утворення зазначених ушкоджень внаслідок «самоспричинення» не потребує спеціальних знань у галузі судової медицини.

(5). Відсутність даних токсикологічного дослідження крові та сечі ОСОБА_7 (під час госпіталізації 25.06.2013 - у описовій частині вивченої медичної документації відсутні дані про забір крові або сечі), що не дає можливості відповісти на питання постанови: «Чи приймав ОСОБА_7 спиртні напої, якщо приймав, то в якому ступені алкогольного сп`яніння знаходилася?»;

слідчим експериментом з участю свідка ОСОБА_9 , який, як видно з змісту протоколу та фото таблиць в додаток до нього, на місці детально пояснив та показав про відомі йому обставини нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_19 вчинення кримінального правопорушення;

слідчим експериментом з участю обвинуваченого, який, як видно з змісту протоколу та фото таблиць в додаток до нього, на місці пояснив та показав про обставини отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_21 .

Аналізуючи вищезазначені докази в сукупності, суд вважає доведеною винність обвинуваченого поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Щодо показань обвинуваченого ОСОБА_5 з приводу того, що він діяв в стані необхідної оборони, суд відноситься критично, до уваги не бере та відкидає, оскільки його показання повністю спростовуються показаннями потерпілого, свідків, які є логічними, та такими що узгоджуються між собою та іншими доказами наданими стороною обвинувачення.

Та обставина, що на тілі обвинуваченого також було виявлено тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до легких, про що відмічено у висновку експерта № 1982, ніяким чином, враховуючи показання потерпілого та свідків, не є доказом існування для обвинуваченого стану необхідної оборони, враховуючи, що удар ножем потерпілому обвинувачений наніс в ході взаємної суперечки та бійки.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, не встановлено.

Підсумовуючи результати судового розгляду, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи обстановку яка передувала події та взаємну неприязнь і поведінку сторін, дії потерпілого і їх відносини з обвинуваченим, мотиви та привід дій обвинуваченого, обставини та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно, суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення, згідно ст. 75 КК України, про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

За результатами судового розгляду суд прийшов до висновку, що позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди на суму 250 тисяч гривень, підлягає частковому задоволенню, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та наслідки які настали для потерпілого в результаті протиправних дій обвинуваченого, та обґрунтування позовних вимог. А тому, враховуючи що згідно вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 , який позовні вимоги не визнав, на користь потерпілого ОСОБА_7 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди.

Що стосується майнової шкоди, то суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 слід стягнути 11819, 17 грн. майнової шкоди, яка документально підтвердженя.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 377 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_24 визнати винуватим за ч.1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, та згідно ст. 76 КК України, покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди, - задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого про відшкодування майнової шкоди, - задовольнити та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 11819 (одинадцять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) гривень, 17 коп. майнової шкоди.

Речові докази: ніж кухонний, що в камері зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві, - знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1