Справа № 488/796/23
Провадження № 1-кп/488/255/23
У Х В А Л А

22.05.2023 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників: обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м.Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаєва, не судимий, тимчасово не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець с. Іванівка Миколаївського району Миколаївської області, не судимий, тимчасово не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Білоусівка, Вознесенського району, Миколаївської області, не судимий, тимчасово не працюючий, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

31.03.2023 року до Корабельного районного суду міста Миколаєва надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор доповів про можливість призначення названого кримінального провадження до судового розгляду.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокатом ОСОБА_9 було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням, визначеного ст. 219 КПК України строку досудового розслідування, відтак неможливості призначення справи до судового розгляду.

При виконанні судом вимог ч.4 ст.315 КПК України - роз`ясненні обвинуваченим права на розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили здійснювати кримінальне провадження суддею одноособово.

В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_9 зазначив, що 18.08.2020 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 18.02.2017 року за № 0000116 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 149 КК України; ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.10.2020 року строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців; постановою слідчого від 21.10.2020 досудове розслідування зупинене; після цього слідчий постановою від 29.12.2022 досудове розслідування відновлює з причини прийняття кримінального провадження до свого провадження та в цей же день постановою від 29.12.2022 зупиняє досудове розслідування на підставі ч.3 ст.280 КПК України, у зв`язку з наявністю необхідності виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва; ухвалою слідчого судді від 23.02.2023 названа постанова слідчого про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні скасована. Враховуючи, що строк з дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження (29.12.2022) до дня її скасування слідчим суддею (23.02.2023) включається у строки досудового розслідування, що фактично становить майже два місяці, та з урахуванням вичерпаного строку досудового розслідування з 18.08.2020 року (дня повідомлення особі про підозру) до 21.10.2020 року (зупинення досудового розслідування), що до суду обвинувальний акт надійшов для розгляду 31.03.2023 р., тобто зі строком прострочення досудового розслідування та відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.314, п.10 ч.1 ст.284 КПК України цей факт є безумовною підставою для прийняття судом рішення про закриття кримінального провадження.

З аналогічних підстав захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_10 та захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_11 заявлені клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України відносно своїх підзахисних.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисники підтримали клопотання у повному обсязі та просять його задовольнити з мотивів обґрунтованості та законності.

Прокурор висловив заперечення проти задоволення клопотання сторони захисту, оскільки вважає, що досудове розслідування проведено з дотриманням вимог КПК України, пункт 10 ч. 1 ст. 284 КПК не може бути застосований до проваджень щодо правопорушень, відомості про які внесені до ЄРДР раніше 16 березня 2018 року - дати набрання чинності Законом № 2147-VIII, обвинувальний акт складено у передбаченому законом порядку та у встановлені строки, з огляду на що кримінальне провадження підлягає судовому розгляду, про що просив суд прийняти відповідну ухвалу.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 категорично заперечили проти задоволення клопотання сторони захисту щодо закриття кримінального провадження з названих підстав.

Прокурором також в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України подані заперечення на ухвали слідчих суддів, в обгрунтування яких прокурор послався на те, що ухвала слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.02.2023 є незаконною та необгрунтованою, зокрема слідчий суддя при її прийнятті надав оцінку доводам скарги захисника та доданим до неї матеріалам, однак не витребував матеріали кримінального провадження та не отримано пояснення слідчого; не надав оцінку постанові слідчого від 21.10.2020, яка є законною та обґрунтованою та якою досудове розслідування у кримінальному провадженні на підставі ч. З ст. 280 КПК України зупинене, у зв`язку з наявністю необхідності виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва. Окрім того, на виконання запиту про міжнародно-правову допомогу компетентними органам рф проведено слідчі (розшукові) дії та отримані за результатами їх проведення матеріали скеровано слідчому для долучення до матеріалів вказаного кримінального провадження, що підтверджує законність та обґрунтованість прийнятого 21.10.2020 слідчим рішення про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні на підставі ч. 3 ст. 280 КПК України, у зв`язку з наявністю необхідності виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва. Таким чином, слідчий суддя, скасувавши постанову слідчого від 29.12.2022 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, мав на меті поновлення прав підозрюваних на розгляд справи щодо особи в найбільш стислі строки, а не створення перешкод у ході розгляду кримінального провадженні в суді. На виконання вказаної ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, 01.03.2023, після її надходження до СУ ГУНП в Миколаївській області, досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлене.

Враховуючи, що відомості про вказане кримінальне правопорушення внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2017, тобто до змін, внесених Законом № 1950-VIII від 16.03.2017 до ч. 5 ст. 219 КПК України, які застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто після 16.03.2017, тому зазначена норма права, за думкою прокурора, не може бути застосована, у зв`язку з чим, трьох місячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000116 не сплинув, а закінчується 26.03.2023.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.03.2023 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого щодо продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні до п`яти місяців з причини його закінчення на час розгляду слідчим суддею вказаного клопотання, яка, за думкою прокурора, є незаконною та необгрунтованою, зокрема слідчий суддя при її прийнятті не надав оцінку доводам клопотання та не врахував, що зміни, внесені Законом № 1950-VIII від 16.03.2017 до ч. 5 ст. 219 КПК України, згідно Перехідних положень КПК України, застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто після 16.03.2017. У зв`язку з чим, трьох місячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000116 на момент розгляду вказаного клопотання не сплинув, а закінчувався 26.03.2023.

Вважає, що повідомлення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України відноситься до винятку, зазначеного у п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки останнім повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, бо кваліфікуючою ознакою диспозиції ч. 2 ст. 149 КПК України є дії поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого чи його близьких, або з погрозою застосування такого насильства.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні та надані сторонами документи на підтвердження та спростування своїх доводів та заперечень при вирішення поданого клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

18 лютого 2017 року до ЄРДР за № 0000116 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 149 КК України. Відомості стосувалися здійснення невідомими особами в червні 2016 року вербування у відношенні ОСОБА_12 та переправляння його до рф, де він був залучений до злочинної діяльності з використанням обману, шантажу та погрозою насиллям щодо нього та його близьких.

В рамках цього провадження 18.08.2020 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 149 КК України - у вербуванні та переміщенні людини, вчинене з метою експлуатації у формі втягнення у злочинну діяльність, з використанням обману та уразливого стану особи, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, повторно. Строк досудового розслідування у ньому останній раз було продовжено до 18 листопада 2020 року. 31.03.2023 року в рамках цього провадження сторона обвинувачення звернулась з обвинувальним актом до суду.

03.10.2017 Верховною Радою України було ухвалено ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), який набрав чинності 15 грудня 2017 року.

За змістом Закону № 2147-VIII, до КПК, серед інших, внесені зміни, згідно з якими, ч. 1 ст. 284 КПК доповнено пунктом 10 такого змісту: після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи» (зміни до КПК України § 1 пункт 7, пп.19).

Відповідно до § 2. Прикінцевих положень Закону № 2147-VIII, підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, відтак пункт 10 ч. 1 ст. 284 КПК не застосовується до проваджень щодо правопорушень, відомості про які внесені до ЄРДР раніше 16 березня 2018 року - дати введення в дію підпунктів 11-27, 45 пункту 7 § 1 розділу Закону № 2147-VIII.

Таким чином, оскільки датою внесення відомостей про кримінальне правопорушення, що було предметом кримінального провадження, переданого до суду з обвинувальним актом, є 18 лютого 2017 року, до цього провадження застосовуються правила, які існували до 16 березня 2018 року, серед яких не передбачено повноважень суду його закрити у разі спливу строку досудового розслідування.

Такий висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 11 квітня 2023 року (справа № 201/3571/20).

Відтак, у клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням, визначеного ст. 219 КПК України строку досудового розслідування - слід відмовити за необгрунтованістю.

Розглянувши подані та заявлені прокурором заперечення на ухвали слідчих суддів Центрального районного суду м. Миколаєва, заслухавши думку інших учасників кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 309 КПК України ухвали слідчого судді, не передбачені у ч. 1 та ч. 2 цієї статті, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Разом з тим, виходячи зі змісту ч. 3 ст. 314 та ст. 315 КПК України, законодавцем визначено вичерпний перелік повноважень суду на стадії підготовчого провадження, до якого не входить можливість надавати оцінку ухвалам слідчого судді з точки зору їх законності і обґрунтованості та скасовувати їх за результатами відповідної оцінки.

Поміж іншого, така оцінка за думкою суду видається досить сумнівною з точки зору дотримання принципу інстанційності, визначеного у ст.17 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», оскільки здійснюється суддею тієї самої інстанції, який не наділений повноваженнями переглядати рішення інших суддів.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що під час проведення підготовчого судового засідання сторони кримінального провадження мають можливість лише подати заперечення на ухвалу слідчого судді, а суд може лише прийняти вказані заперечення для надання їм оцінки під час судового розгляду при прийнятті остаточного рішення у справі, не вирішуючи при цьому порушених у таких запереченнях питань щодо законності та обґрунтованості відповідного судового рішення на підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, вирішення вказаних питань знаходиться поза межами тих повноважень, якими наділений суд на даній стадії кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне долучити вказані заперечення до матеріалів справи та надати оцінку висловленим у них доводам під час судового розгляду кримінального провадження.

У судовому засіданні захисниками обвинувачених ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_9 , ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_10 заявлено клопотання про скасування арешту на майно, яке обгрунтовано тим, що така необхідність щодо арешту майна наразі відсутня.

Прокурор проти задоволення названого клопотання заперечував, посилаючись на те, що воно заявлено передчасно, дане майно визнане по справі речовим доказом та має наразі доказове значення.

Потерпілі позицію прокурора підтримали.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступних висновків:

ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 01.09.2020 року накладено арешт у тому числі на вилучене майно в ході проведення обшуку 18.08.2020 року за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме мобільний телефон марки «Vetico» А182, ІМЕІ 1- НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «ХІОМІ» чорного кольору, закордонний паспорт гр. ОСОБА_7 , планшет сірого кольору «IPad 1432», на вилучене майно в ході проведення огляду 18.08.2020 року, на підставі добровільної згоди ОСОБА_7 , автомобіля «Фольксваген Пассат» д/н НОМЕР_3 , який припарковано біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: карта із сім-картою оператора мобільного зв`язку «лайфселл» та мобільний телефон марки «Айфон S» з сім-картою з мобільним номером телефону НОМЕР_4 ; на вилучене майно в ході проведення обшуку 18.08.2020 року за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Хіаоmі МІ», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 з сім карткою оператору мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ: НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ; мобільний телефон марки «Алькатель» ІМЕІ: НОМЕР_11 , НОМЕР_12 ; мобільний телефон марки «Додж» 1МЕІ: НОМЕР_13 , НОМЕР_14 ; сім картки в кількості трьох штук з написами НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 .

За повідомленням прокурора, постановою слідчого вищевказане майно визнано в якості речового доказу за названим кримінальним провадженням.

Підставою накладення арешту на майно, відповідно до названої ухвали слідчого судді, стало те, що майно відповідає критеріям ст. 98, 167 КПК України; наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене в ході обшуку майно має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки може бути використано у якості доказів, а також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення його збереження.

Згідно до положень п.2 ч.1 статті 174 КПК України, арешт майна може бути також скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень п.1,4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов)...

Частиною 3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

За таких обставин, суд вважає, що стороною захисту не доведено, що в подальшому застосуванні названого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Поміж іншого, враховуючи, що питання про долю речових доказів у відповідності до ст. 368 КПК України суд вирішує при ухваленні вироку, клопотання сторони захисту не підлягає задоволенню як таке, що заявлено передчасно.

У зв`язку із викладеним, у клопотанні захисників обвинувачених ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 , ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 про скасування арешту на майно слід відмовити за необгрунтованістю.

Щодо клопотання прокурора про призначення справи до судового розгляду.

Судом встановлено, що:

кримінальне провадження підсудне Корабельному районному суду міста Миколаєва.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Підстав для повернення обвинувального акту прокуру не встановлено.

Підстави для закриття провадження чи його зупинення відсутні.

На час проведення підготовчого судового засідання порушень вимог процесуального закону, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до судового розгляду, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 110,170-174, 314 - 317 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч.2 ст.149 КК України у відкритому судовому засіданні у приміщенні Корабельного районного суду міста Миколаєва на 30 травня 2023 року на 09.40 годину.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням, визначеного ст. 219 КПК України строку досудового розслідування - відмовити за необгрунтованістю.

У клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 про скасування арешту на майно - відмовити за необгрунтованістю.

Заперечення прокурора, подані в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України - долучити до матеріалів кримінального провадження.

Про час розгляду справи повідомити учасників провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1