Єдиний унікальний№243/1489/23
Провадження 1-кс/243/336/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно, за допомогою відео конференції, з використанням власних технічних засобів на підставі наказу Голови суду № 29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року клопотання слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене Прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 від 24 квітня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, безробітного, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Слов`янського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Слов`янської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

У клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Клопотання обгрунтовано тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивстві), а тому необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлена ризиками,

передбаченими ст.177 КПК України, а саме: може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується вчиненням ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом обрання застосування більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного з триманням під вартою та свідчить про відсутність підтав для визначення мінімального розміру застави.

За таких обставин, на думку слідчого, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити, обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Дніпровська УВП № 4» на строк 60 (шістдесят) діб без визначення розміру застави. В задоволенні клопотання захисника - відмовити.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявив клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував стосовно клопотання прокурора, погодився з клопотанням захисника. Певні обставини кримінального правопорушення, в тому числі факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому не заперечував.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наступні обставини та відповідні їм докази.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи, що положення чинного кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, у своїх рішеннях, а саме «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити у своїх рішеннях, а саме «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж

рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

В судовому засіданні встановлено, що 25.04.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

25.04.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця події від 25.04.2023 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , де біля подвір`я будинку АДРЕСА_1 на асфальті виявлено труп потерпілого;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який показав, що 24.04.2023 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 , перебувала за місцем свого мешкання, де займалася побутовими справами. Повідомила,що ОСОБА_9 та її чоловік розпивали алкогольні напої, також вона побачила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 борються на руках на столі. Після чого вона одразу пішла до корівника де почала займатися господарськими справами. Приблизно через 10 хв., до неї в корівник зайшов її чоловік та сказав їй, щоб вона зайшла у дім, на що вона погодилась разом з ним попрямувала у дім. Зайшовши у будинок вона побачила, що ОСОБА_9 спить на дивані який знаходиться у залі. Після побаченого вона спитала свого чоловіка, чому він не проводив ОСОБА_9 додому, на що ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_9 та спробував його підняти, в ході чого ОСОБА_9 впав на підлогу на спину, але не проснувся. Після чого її чоловік ОСОБА_4 пішов у сарай де знаходилась кувалда, вона попрямувала за ним та вмовляла його заспокоїтись, на що останній не реагував. Взявши кувалду в сараї ОСОБА_4 , зайшов до будинку у залу, підійшов до лежачого на спину ОСОБА_9 взяв кувалду двома руками, замахнувся та наніс 2 удари кувалдою в область тім`яної частини голови. Після побаченого вона одразу почала телефонувати у швидку медичну допомогу. В цей час її чоловік ОСОБА_4 почав тягнути килим на якому лежав ОСОБА_9 в сторону виходу з будинку. Після чого прибула швидка допомога та працівники поліції.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який показав, що 24.04.2023 року приблизно о 15 год 00 хв. вона прийшла до гр. ОСОБА_4 за добривом для своїх квітів за адресою: АДРЕСА_2 . Прийшовши до нього до дому вона побачила дуже п`яного ОСОБА_11 також у дворі знаходився чоловік, якого звали ОСОБА_12 після чого вони усі разом пішли у будинок де знаходилась дружина ОСОБА_11 гр. ОСОБА_8 . Далі вони пройшли до зали де стояв стіл за яким вони сіли трішки випити. Там вона знаходилась з 15 год. 00 хв. по 16 год. 30 хв. приблизно . Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_13 чіплявся до ОСОБА_12 хотів помірятися силою шляхом «армреслінгу» на що ОСОБА_12 погоджувався, але без явного бажання. Після чого у вищезазначений час вона пішла до свого місця проживання.

Суд, враховуючи відомості про сукупність обставин пред`явленої підозри, що інкримінується ОСОБА_4 та обсяг відомостей, які були повідомленні слідчим у клопотанні та в судовому засіданні прокурором, приходить до переконання, що висновки досудового розслідування, викладені в клопотанні про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного - не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Згідно ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевказане суд зазначає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена свободи.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд разом з тим враховує позиції, думки та доводи підозрюваного на свою користь та його захисника щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак зазначає, що у даному кримінальному провадженні, в контексті пред`явленого обсягу підозри за ч.1 ст.115 КК України, не перевищують саме суспільного інтересу у даній кримінальній справі, який з урахуванням обставин кримінального правопорушення, та його тяжкості є наявним в даній справі та полягає у повному, всебічному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на думку суду, не зможе в достатній мірі забезпечити додержання підозрюваним його обов`язків та запобігання процесуальним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Так існування ризиків переховування від правосуддя у випадку обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий в клопотанні обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів. Крім того, санкція статті 115 КК України, відповідно до якої підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а тому зазначена обставина вже сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Оцінивши у своїй сукупності доводи прокурора про існування вищевказаних ризиків, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні повністю довела, що на теперішній час існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від суду задля уникнення покарання.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Суд зазначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

Заслухавши думку всіх учасників кримінального провадження з приводу заявленого клопотання прокурора, дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: сукупність наявних відомостей про вчинення підозрюваним злочину особливої тяжкості, тяжкість покарання,

що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , а саме відсутність доказів та медичних відомостей, які б виключали можливість перебування підозрюваного під вартою та свідчили б, що стан здоров`я підозрюваного виключає можливість його перебування в установі виконання покарань, а також врахувавши ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були зазначені слідчим у клопотанні та повністю знайшли своє підтвердження під час судового засідання, зокрема ймовірність того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою може переховуватись від суду задля уникнення кримінальної відповідальності, оскільки можливість уникнення покарання може бути для підозрюваного меншим злом ніж процедура його відбування у разі визнання його винним, суд вважає доведеним, що на теперішній час існують ризики, відповідно до яких є підстави обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд вважає, що зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про недостатність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, для запобігання виникненню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд також у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону розглянув й альтернативні триманню під вартою заходи забезпечення кримінального провадження відносно підозрюваного, які передбачені ст. 176 КПК України, однак звертає увагуна те, що Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Станом на теперішній час, у місті м. Слов`янськ Донецької області тривають активні бойові дії, що унеможливлює здійснювати контроль за виконанням обвинуваченим умов будь- якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

У відповідності до положень п.1 ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 не визначається у зв`язку із вчиненням ним злочину із застосуванням насильства.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 132, 177, 178 183, 193, 196, 199, 309, 396 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Клопотанняслідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене Прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 від 24 квітня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4» на строк 60 (шістдесят) діб з моменту фактичного затримання, а саме: з 25 квітня 2023 року по 23 червня 2023 року включно.

Копію ухвали направити прокурору, підозрюваному та Начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1