справа № 208/3930/23
№ провадження 1-кс/208/844/23
УХВАЛА

Іменем України

11 травня 2023 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , старшого дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 «про арешт майна», в межах кримінального провадження № 0000017 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 квітня 2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

Старший дізнавач СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,за погодженням із прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням «про арешт майна», в межах кримінального провадження № 0000017 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 квітня 2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яким просила:

- накласти арешт на об`єкт нерухомого майна багатофункціональну будівлю, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104).

- провести розгляд поданого клопотання прошу здійснити за відсутності власника вказаного об`єкту нерухомого майна.

В обґрунтування заявленого клопотання, дізнавачем зазначено, що у провадженні СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 27.04.2023 з попередньою правовою кваліфікацією ч.4 ст. 358 КК України, за фактом того що невстановлена особа надала державному реєстратору підроблений договір купівлі-продажу багатофункціональної будівлі загальною площею 35 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 за № 10/15 від 11.11.2002, яка ніколи за вказаною адресою не знаходилась та не знаходиться і по теперішній час, що стало підставою для проведення державної реєстрації права власності на Багатофункціональні будівлі за вказаною адресу та у подальшому безпідставного отримання земельної ділянки під цією нерухомістю за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:011:0419.

Відповідно до інформації розміщеної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104), значиться об`єкт нерухомого майна - багатофункціональна будівля загальною площею 35 кв.м, який належить ОСОБА_5 відомості про реєстрацію права власності за останнім внесено 24.06.2020.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно первинна державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна - багатофункціональна будівля за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_5 24.06.2020 проведена на підставі поданих ОСОБА_5 державному реєстратору виконавчому комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 договору купівлі-продажу серія та номер: 10/15 виданого 11.11.2002 ТБ «Дніпродзержинська». Окрім цього, встановлено, що за результатом безпідставної реєстрації право власності багатофункціональної будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , рішенням Кам`янської міської ради було надано в оренду ОСОБА_5 земельну ділянку загальною площею 0,005 га, за кадастровим номером :01:011:0419.

В ході досудового розслідування дізнавачем сектору дізнання Кам`янського РУП було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , та в ході огляду встановлено, що за даною адресою знаходиться земельна ділянка, котра має зелені насадження різних дерев. В ході огляду місця події не було встановлено наявність багатофункціональної будівлі площею 35 га. За вище вказаною адресою, будь які будівлі відсутні.

В ході досудового розслідування дізнавачем сектору дізнання Кам`янського РУП було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , та в ході огляду встановлено, що за даною адресою знаходиться земельна ділянка котра має зелені насадження різних дерев. В ході огляду місця події не було встановлено наявність багатофункціональної будівлі за вище вказаною адресою.

Враховуючи, що об`єкт нерухомого майна багатофункціональну будівлю, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці загальною площею 0,005 га, за кадастровим номером :01:011:0419, має суттєве значення по справі для встановлення важливих обставин під час досудового розслідування є необхідність у запобіганні можливості відчуження даного майна ОСОБА_5 на користь третіх осіб, з метою недопущення вищевказаних ризиків та необхідності проведення відповідних слідчих дій, а також встановлення інших важливих обставин по кримінальному провадженню, виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний об`єкт нерухомого майна.

В судовому засіданні прокурор та дізнавач, підтримав заявлене клопотання за його змістом, зазначив на необхідності забезпечення доказів та уникнення ризику спотворення, знищення такого доказу, яке має суттєве значення для кримінального провадження, потребує проведення ряду слідчих дій.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає доведеним з боку прокурора та дізнавача обставини які обґрунтовують необхідність розгляду клопотання без повідомлення власника майна, так як це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, заслухав прокурора, дізнавача, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження, приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В ході розгляду клопотання на підставі наданих доказів встановлено, що в реєстраційних базах щодо реєстрації майнових прав обліковується реєстрація майнових права щодо об`єкту нерухомого майна - багатофункціональна будівля, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104), зареєстрована за ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу укладеного 11 листопада 2002 року на товарній біржі «Дніпродзержинська» за реєстраційним № 10/15, зареєстрованого Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 31 грудня 2012 року, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 52854977 від 26 червня 2020 року проведений державним реєстратором ОСОБА_6 , Виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, номер відомостей про речове право 37065396.

Проте згідно до зібраних доказів в межах кримінального провадження встановлено, що ні на 2002 рік, ні в період по 2023 рік, за вказаною адресою АДРЕСА_1 , жодного об`єкту нерухомого майна розміщено не було, що підтверджено протоколами допиту свідків, технічною документацією, реєстраційною справою на земельну ділянку на якій розміщений даний об`єкт, протоколами огляду місця події, та іншими протоколами проведених дій під час здійснення дізнання за їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

Об`єктивна сторона злочину включає такі обов`язкові ознаки:1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Об`єктивна сторона крадіжки передбачає таємне викрадення чужого майна. Обов`язкові ознаки об`єктивної сторони крадіжки: 1) дія (таємне, незаконне, безоплатне, поза волею власника вилучення чужого майна); 2) наслідок, що полягає у заволодінні винним чужим майном; 3) причинний зв`язок між дією та наслідком; 4) спосіб вчинення злочину, що характеризується таємністю.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Враховуючи доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, суддя приходить до висновку, що підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майнові права на майно, яке фактично лише зареєстровано але фізично не існує за вказаною адресою.

А тому, арешт майна стосується лише майнових прав, так як фактично обмеження права на користування заявленим майном відсутнє, з підстав відсутності зазначеного об`єкту як об`єкту який би був розміщений за вказаною адресою, але існують майнові права на заявлений об`єкт за даними реєстрації.

Згідно зі статтею 317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами першою, другою статті 321ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року в справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року в справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства») положення статті 1 Першого протоколу містить три правила: перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друге - стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання правомірним втручання у право на мирне володіння майном; третє - визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього.

Тому враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції дізнавач і прокурор довели обґрунтованість заявленого клопотання, а тому враховуючи що підставою клопотання є необхідність збереження доказу, проведення ряду процесуальних дій в межах кримінального провадження, тому з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, спотворення чи внесення змін, наведені підстави для застосування заходів забезпечення доказів є обґрунтованим.

Застосування заходу забезпечення у виглядітимчасового позбавлення власника на час накладання арешту права на володіння, розпорядження заявленими майновими правами та заборона на відчуження та вчинення будь-яких дій будь-якими особами щодо перереєстрації права власності та внесення змін до них, на зазначений об`єкт нерухомого майна, в межах кримінального провадження, відповідають належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, та мають тимчасовий характер а тому, клопотання є обґрунтованим та таким що підлягає частковому задоволенню, з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 «про арешт майна», в межах кримінального провадження № 0000017 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 квітня 2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України , - задовольнити частково.

Накласти арешт на майнові права щодо об`єкту нерухомого майна - багатофункціональна будівля, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104), зареєстровані за ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу укладеного 11 листопада 2002 року на товарній біржі «Дніпродзержинська» за реєстраційним № 10/15, зареєстрованого Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 31 грудня 2012 року, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 52854977 від 26 червня 2020 року проведений державним реєстратором ОСОБА_6 , Виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, номер відомостей про речове право 37065396, - тимчасово, на час накладення арешту позбавив власника (володільця) майна права на відчуження, розпорядження, арештованим майном, наклав заборону на відчуження та вчинення будь-яких дій будь-якими особами щодо перереєстрації права власності та внесення змін до них, на зазначений об`єкт нерухомого майна.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ..

Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст.. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складений 12.05.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1