Справа № 372/1243/20
Провадження 1-кп-52/23
ухвала

Іменем України

31 липня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000861 від 25.08.2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, приватного підприємця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Потсдам Федеративної Республіки Німеччина, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працює хірургом стоматологічної клініки «Доктор Вишняк», проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді в суді перебуває вказана справа.

31.07.2023 року обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, яке обґрунтовує тим, що з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшло понад три роки, яке підтримав в повному обсязі т а просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

31.07.2023 року обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні також подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, яке також обґрунтовує тим, що з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшло понад три роки, яке підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Судом поставлено на обговорення клопотання обвинувачених про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності та звільнення їх від кримінальної відповідальності.

Захисник ОСОБА_6 просив клопотання обвинувачених про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити, з підстав викладених в клопотаннях.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засідання заперечила проти клопотань обвинувачених про звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття провадження та просила відмовити в їх задоволенні.

Представник потерпілої ОСОБА_9 , в судовому засіданні проти клопотань обвинувачених заперечив в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні.

Потерпіла ОСОБА_10 підтримала думку свого представника в повному обсязі.

Суд, вислухавши думку прокурора, потерпілої та представника потерпілої, обвинувачених, захисника, перевіривши та дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 0000861 від 25.08.2019 року, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання обвинувачених про звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, суд приймає до уваги наступне.

Судом встановлено, що 25.08.2019 року за фактом спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткий розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_10 порушено кримінальне провадження № 0000861 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Оскільки сторона захисту погодилась на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, стороною обвинувачення достатньо переконливо доведено винуватість обох обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину, суд вважає встановленими наступні обставини вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення.

Встановлено, що 24 серпня 2019 року близько 00 години 00 хвилин в селі Щербанівка Обухівського району Київської області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на ділянці асфальтованої дороги між житловими будинками АДРЕСА_4 , безпідставно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в ході розмови з потерпілою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи з метою заподіяння останній тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , підійшов до потерпілої ОСОБА_10 , та умисно вхопивши останню правою рукою за шию, повалив на землю, після чого наніс один умисний удар правою ногою в область голови потерпілої ОСОБА_10 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, синців в області волосистої частини голови.

Після чого, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння потерпілій ОСОБА_10 , тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у виді тілесних ушкоджень, підійшов до потерпілої, яка на той час знаходилася в положенні лежачи на правій стороні тулуба, в наслідок раніше заподіяних ОСОБА_7 , умисних ударів, наніс: один удар ногою в область лівого ребра, після чого наніс декілька ударів правою долонею руки в область обличчя та тулубу, в подальшому знову наніс ще один удар ногою в область живота, чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, синці в області волосистої частини голови, в області перенісся, в ділянці лівого плеча та в області черевної стінки.

Далі, ОСОБА_7 , повторюючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 , умисно наніс один удар ногою в область живота, чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді синців в області черевної стінки.

Суд вважає вірною кваліфікацію вчинених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діянь за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки вони вчинили умисні дії, які виразились у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Як вбачається зі змісту клопотань обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , вони просять звільнити їх від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як передбачено ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з роз`ясненням, що міститься у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до санкцій ч. 2 ст. 125 КК України за вчинення даного кримінального правопорушення передбачена відповідальність у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправні роботи на строк до одного року, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України у редакції закону чинного на час скоєння кримінального правопорушення, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Таким чином кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченим на даний час кваліфікується, як кримінальний проступок (на час вчинення кваліфікувалось, як злочин невеликої тяжкості), за який передбачено найбільш суворе покарання у виді обмеження волі на строк до двох років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за яки передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у редакції закону чинного на час вчиненні кримінального правопорушення, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тому суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 449/1689/19 наголосив, що кримінальне провадження закривається щодо особи за ст.49 КК України з нереабілітуючої підстави, що означає, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження у разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що на час надходження клопотань про звільнення від кримінальної відповідальності до суду закінчився строк давності притягнення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України яке відноситься до кримінального проступку, за вчинення якого передбачене покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправні роботи на строк до одного року, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Правопорушення вчинено 24.08.2019 року, тому за загальним правилом трирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності міг сплинути 25.08.2022 року.

Разом з тим постановою начальника СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 30.11.2020 року було оголошено розшук обвинувачених ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також постановою начальника СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 30.11.2020 року було зупинено строк досудового розслідування з 30.11.2020 року, оскільки обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 переховувались від органів досудового розслідування.

Постановою начальника СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 18.05.2021 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000861 від 25.08.2019 року відновлено.

Окрім того, ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 20 січня 2023 року на стадії судового розгляду також обвинувачені оголошувались у розшук, кримінальне провадження зупинялось.

Ухвалою від 05 червня 2023 року провадження було поновлено.

З матеріалів справи вбачається що під проведення досудового розслідування обвинувачені оголошувалися в розшук, у зв`язку з чим строк досудового розслідування було зупинено понад 5 місяців - з 30.11.2020 року до 18.05.2021 року (5 місяців 18 днів), на стадії судового розгляду кримінальне провадження зупинялось на строк понад 4 місяці - з 20.01.2021 року по 18.05.2021 року (4 місяці 16 днів), тобто загалом 10 місяців 4 дні, ці строки не підлягають врахуванню у загальні строки давності, які дають підстави для звільнення від кримінальної відповідальності.

Із врахуванням викладеного, трирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні сплив 25.08.2022 року + 10 місяців 4 дні = 29.06.2023 року.

Таким чином, станом на цей час час строк притягнення до відповідальності минув.

Відсутні відомості про притягнення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про притягнення до кримінальної відповідальності після вчинення зазначеного кримінального проступку.

Суд зважає на думку потерпілого щодо закриття кримінального провадження, однак відмова у задоволенні клопотань буде порушенням прав обвинувачених з огляду на вищевказані положення кримінального та кримінально-процесуального закону, що є неприпустимим. Встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотань та звільнення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Цивільний позов слід залишити без розгляду, оскільки кримінальне провадження підлягає закриттю. При цьому потерпілій слід роз`яснити право на пред`явлення аналогічного позову в загальному порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази - диски із відеозаписами слід залишити при матеріалах кримінального провадження

За таких обставин клопотання обвинувачених слід задовольнити, оскільки достатніх правових і фактичних підстав для відмови у його задоволенні не встановлено.

Керуючись ст. 49 КК України, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинувачених задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 , ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі статті 49 Кримінального кодексу України.

Закрити кримінальне провадження № 0000861 від 25.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про відшкодування шкоди залишити без розгляду.

Речові докази - диски із відеозаписами залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1