Провадження № 1-кс/761/7759/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.02.2023 у кримінальному провадженні № 0003833

ВСТАНОВИЛА

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.02.2023 у кримінальному провадженні № 0003833.

Ініціатор клопотання зазначає, що 25.01.2023 року СВ Шевченківського УП ГУПН м. Києва в порядку ст. 208 КПК України було затримано громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України. У ході проведення обшуку від 25.01.2023 року під час обшуку автомобіля марки «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , виявлено та вилучено: спеціальну перепустку № 002331, посвідчення працівника поліції на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , два посвідчення Кабінету Міністрів на ОСОБА_7 , закордонний паспорт на ОСОБА_6 , два мобільні телефони, один марки "Fly" IMEI1 НОМЕР_5 IMEI2 НОМЕР_6 , марки "Nokia" IMEI НОМЕР_7 , в телефоні марки "Fly" виявлено сім карту оператора " О2 ", куртку чорно-зеленого кольору та тимчасове посвідчення військово зобов`язаного №71, витяг з наказу, пристрій "Raksa", ключі з магнітом від домофону, червону флешку об`ємом 16 гб., клопотання про застосування запобіжного заходу, рахунок фактуру, книжка від GPS трекера, картку слот від сім-карти з номером НОМЕР_9 , дві коробки від сімкарт, картку слот з номером НОМЕР_10 , телефон марки "Samsung" моделі "Notes" IMEI НОМЕР_11 та автомобіль марки «Porsche Cayenne».

Постановою від 25.01.2023 року вилучене майно під час обшуку автомобіля «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_12 , номер кузова НОМЕР_2 та сам автомобіль визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0003833. 06.02.2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва було постановлено ухвалу по справі № 761/3900/23 про накладення арешту на вилучене майно та автомобіля «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_13 , номер кузова НОМЕР_2 з метою забезпечення їх як речових доказів.

Заявник зазначає, що автомобіль марки «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_13 , номер кузова НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_5 , яка не є ні стороною, ні учасником кримінального провадження, при судовому розгляді клопотання про накладення арешту на майно присутня не була. Таким чином, Шевченківським районним судом м. Києва під час вирішення питання про арешт майна не було досліджено питання стосовно власника зазначеного транспортного засобу, а саме те, що ОСОБА_6 , не є власником автомобіля марки «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_13 , номер кузова НОМЕР_2 .

Адвокат ОСОБА_4 , у своєму клопотанні зазначає, що накладений арешт на автомобіль «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_13 , номер кузова НОМЕР_2 , призвів до позбавлення власника цього транспортного засобу - ОСОБА_5 , можливості розпоряджатися власністю у зв`язку з чим просить скасувати частково арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.02.2023, по справі №761/3900/23, а саме автомобіля «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_13 , номер кузова НОМЕР_2 .

В судовому засіданні представник власника майна, адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав в повному обсязі з підстав в ньому наведених та просив скасувати арешт з автомобілю, який на праві власності належить ОСОБА_5 , яка перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , зауважив, що останній та ОСОБА_5 перебували раніше у фактичних шлюбних відносинах, та інколи ОСОБА_6 користувався належним їй авто. Сама ОСОБА_5 не є учасником в даному кримінальному провадженні, арешт на автомобіль було накладено безпідставно, вказав, що наразі відсутня потреба у застосуванні такого заходу забезпечення як арешт майна та повідомив, що розгляд клопотання про накладення арешту здійснювався без виклику власника та долучив додаткові документи. Звернув увагу, що обшук у автомобілі проводився в порядку ст. 233 КПК України.

Власник майна - ОСОБА_5 клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, зазначила, що автомобіль куплено за її кошти, іноді автомобілем міг користуватись ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_3 , заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що обшук був несанкціонований, вказав, що під час обшуку зокрема було вилучено перепустку на пересування у комендантську годину та посвідчення працівника поліції, автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Слідча суддя вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, документи, що долучено в судовому засіданні, заслухавши думку учасників, дійшла до наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, щоШевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003833 від 31.12.2022.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.02.2023, справа № 761/3900/23, накладено арешт, в тому числі на автомобіль «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_13 , номер кузова НОМЕР_2 .

Як встановлено в судовому засіданні автомобіль Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_13 , номер кузова НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_5 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, заходи забезпечення кримінального провадження завжди пов`язані із застосуванням примусу у кримінальному процесі. Процесуальний примус у кожному конкретному випадку застосовується у контексті мети, способів, підстав та умов для застосування конкретних заходів примусу.

Клопотання прокурора, яке слугувало підставою арешту майна заявника, мотивоване тим, що накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Статтею 84 КПК України імперативно передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В той же час нормами п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено - документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що автомобіль «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_13 , номер кузова НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 ,крім того, розгляд клопотання слідчого про арешт майна здійснювавався за відсутності власника майна та представника власника майна, у зв`язку із чим власник майна, не мав можливості подати слідчому судді на підвтердження своїх доводів жодних документів.

Стаття 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За вказаних обставин, слідча суддя вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 06.02.2023 на автомобіль «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_13 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , в частині заборони користування автомобілем, в іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Керуючисьстаттями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309,372, 376, 532, КПК України слідча суддя

УХВАЛИЛА

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.02.2023, справа №761/3900/23, провадження №1-кс/761/2787/2023, у кримінальному провадженні № 0003833, а саме на автомобіль «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_13 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , в частині заборони користування автомобілем.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1