ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/697/23 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 638/3834/23 Слідчий суддя ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Харкові апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.05.2023 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000200 від 07.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.05.2023 задоволено клопотання слідчого та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів до 03.07.2023 включно.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу про зміну запобіжного заходу та застосувати стосовного нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з можливістю продовжити військову службу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 зазначає, що звертаючись з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу, слідчим порушено вимоги кримінального процесуального законодавства, зокрема, в порушення вимог статті 199 КПК України, слідчим несвоєчасно подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Підозрюваний вважає, що слідчий у клопотанні безпідставно посилається на наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, з метою навмисного утримання його під вартою. Таке посилання слідчого не підтверджено жодними доказами.

Крім того, ОСОБА_7 зазначає, що посилання слідчого на відсутність у нього міцних соціальних зав`язків, спрямовано на його дискредитацію, оскільки він є одруженим, має на утримання чотирьох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем свого проживання та не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , має військову посаду, приймав активну участь у бойових діях із захисту територіальної цілісності України.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначає, що слідчим не надано жодного доказу щодо наміру незаконно впливати на свідків, оскільки ключові свідки у кримінальному провадженні вже допитані та надали органу досудового розслідування покази. Крім того, слідчим не доведено існування ризику, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України та не надано будь-яких фактичних даних.

Підозрюваний вважає, що слідчий приховує фактичні обставини провадження, оскільки вчинене ним діяння є перевищенням меж необхідної оборони та стороною обвинувачення не доведено неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного, його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Продовжуючи стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, слідчий суддя виходив з тих обставин, що під час досудового слідства встановлено та підтверджено у судовому засіданні продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України при цьому, враховуючи дані про особу підозрюваного, оцінив сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 особливо тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, та неможливість запобігти наявним ризикам у разі застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки він не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. А також наявність об`єктивних обставин, що заважають завершенню досудового розслідування.

При цьому, з врахуванням вимог частини 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу застави, враховуючи, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру за частиною 1 статті 115 КК України.

З такими висновком слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 суд апеляційної інстанції погоджується, вважає мотиви прийнятого рішення такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжкого, у зв`язку з чим підозрюваний може також переховуватися від суду та органу досудового розслідування.

На думку суду апеляційної інстанції у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому, належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, здійснити незаконний вплив на свідків, або вчинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також до неналежного дотримання ним його процесуальних обов`язків.

Колегія суддів також бере до уваги те, що відповідно до наявних в матеріалах провадження відомостей, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має середню освіту, постійне місце проживання, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, є діючим військовослужбовцем, однак зазначені обставини не зменшують існування ризиків та не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють вчинення дій підозрюваним, пов`язаних з вищенаведеними ризиками при обранні ним певної моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчиненню дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частиною 1 статті 177 КК України.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи підозрюваного щодо відсутності або недоведеності ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. З матеріалів провадження об`єктивно вбачається, що заявлені слідчим ризики є наявними у кримінальному провадженні та на час апеляційного розгляду вони не зникли та не зменшилися.

Отже, на час проведення апеляційного перегляду ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, а саме, можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення не втратили свою актуальність, а суспільний інтерес, внаслідок висунутої йому підозри, об`єктивно переважає принцип поваги до особистої свободи.

Враховуючи вищенаведені відомості, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими та доведеними ризики, якими слідчий обґрунтовує необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Посилання в апеляційній скарзі на ті обставини, що вчинені дії ОСОБА_7 є перевищенням меж необхідної оборони, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Поняття «обґрунтованості підозри» не визначене в національному законодавстві. Зважаючи на позицію ЄСПЛ, зокрема, відображену в пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

На думку колегії суддів, матеріали, додані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

Остаточна кваліфікація дій та доведеність вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, підлягають з`ясуванню в процесі досудового розслідування та судового розгляду.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи підозрюваного не є достатніми для її скасування.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.05.2023 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: