ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/4559/22

Провадження № 11-кп/4820/471/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування 03 серпня 2022 року за № 0000771 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за апеляційними скаргами ОСОБА_7 , його захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, внутрішньо-переміщену особу, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався.

Питання стосовно речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати по справі, в сумі 2265 грн. 36 коп.

За вироком суду, ОСОБА_7 , будучи військовозобов`язаним, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №65/2022, перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 16 год. 14 липня 2022 року отримав під розпис повістку про його виклик на 09 год. 22 липня 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_3 для проведення призову за мобілізацією та відправлення у військову частину НОМЕР_1 . Однак, всупереч ст. 65 Конституції України, п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», п.1 додатку 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016 року, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи та розуміючи, що йому потрібно з`явитися о 09 год. 22 липня 2022 року в ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військової служби у зв`язку із призовом за мобілізацією, без поважних причин, умисно не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В поданих апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_7 , його захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вважають, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки вони не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, та мають істотні суперечності. На їх думку, суд не взяв до уваги письмових доказів у провадженні, нормативних актів, які стверджували алібі обвинуваченого, не дав їм правової оцінки, не звернув увагу на розбіжності в показаннях свідків та проігнорував його особу, який спеціальної військової спеціальності немає та строкову військову службу не проходив. Це, на думку сторони захисту, свідчить про упередженість суду і є підставою для скасування вироку та закриття провадження в справі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисників, які підтримали подані апеляційні скарги, з посиланням на зазначені в них доводи, прокурорів, які вважають, що законні підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають, виходячи з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, з`ясування обставин у провадженні та перевірка їх доказами проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягнули за собою скасування судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, при зазначених у вироку обставинах, відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційних скарг про те, що з`ясування обставин у провадженні та перевірка їх доказами проведено упереджено, без з`ясування обставин, які мають значення для встановлення істини, є необґрунтованими і спростовуються зібраними у провадженні та дослідженими судом доказами.

Зокрема, в процесі судового та апеляційного розглядів ОСОБА_7 не заперечував та ствердив обставини проходження медичного огляду для встановлення стану придатності до військової служби, отримання повістки про явку на збірний пункт для подальшого відправлення в військову частину для проходження служби по мобілізації, нез`явлення за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 22 липня 2022 року, однак викладав свою версію подій.

Показаннями свідка ОСОБА_12 військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_4 , який прямо вказав на обвинуваченого, як на особу, якій вручив повістку 14 липня 2022 року про явку на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Ствердив, що ОСОБА_7 , після проходження у встановленому порядку медичної комісії ВЛКК, був визнаний придатним до військової служби. Однак, 22 липня 2022 року, без поважних причин не прибув для відправки до військової частини.

Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які є працівниками-військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 , підтвердили неявку ОСОБА_7 22 липня 2022 року та ствердили, що того дня телефонували останньому на мобільний, однак телефон був відключений.

Голова ВЛКК ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_16 в судовому засіданні першої інстанції підтвердила проходження ОСОБА_7 19 липня 2022 року військово-лікарської комісії та визнання його придатним до військової служби за станом здоров`я. Ствердила, що ОСОБА_7 будь яких скарг щодо стану здоров`я не заявляв.

В матеріалах провадження відсутні належні дані, які б викликали сумніви в щирості та достовірності послідовних показань даних свідків. У зв`язку з цим, підстав вважати, що вказані свідки оговорюють обвинуваченого, враховуючи їх безсторонність, у колегії суддів не має. Більше того, вказані твердження повністю узгоджуються з дослідженими місцевим судом доказами у їх сукупності та стороною захисту не спростовані.

Крім того, обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення об`єктивно стверджується даними довідки № 6821- від 07 квітня 2022 року, з якої вбачається, що ОСОБА_7 взятий на облік як внутрішньо-переміщена особа (а.п. 145, т. 1).

Із змісту картки обстеження та медичного огляду № 1130 та довідки ВЛК від 19 липня 2022 року вбачається, що ОСОБА_7 , за результатами проходження медичного огляду, медичною комісією визнаний придатний до військової служби за станом здоров`я (а..п.147, 148, 162, 220, Т.1).

Даними копії корінця до повістки від 14 липня 2022 року стверджуються обставини вручення ОСОБА_7 повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставах та умовах встановлених законом (а.п. 149, т. 1).

Із змісту рапорту заступника начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25 липня 2022 року вбачається, що військовозобов`язаний солдат запасу ОСОБА_7 22 липня 2023 року не з`явився на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.п. 153, т. 1).

Даними офіційної інформації заступника директора Департаменту охорони здоров`я № 02-01/1294 від 15 серпня 2022 року стверджується, що ОСОБА_7 в заклади охорони здоров`я Хмельницької області, в період часу з 14 липня 2022 року, не звертався (а..п. 169, т. 1).

Із висновку експерта № СЕ-19/123-22/7411-ПЧ від 22 серпня 2022 року вбачається, що підпис в оригіналі розписки на ім`я ОСОБА_7 , картки обстеження та медичного огляду № 1130, рукописний текст на аркуші доведення вимог законодавства України «Про військовий обов`язок і військову службу», виконаний ОСОБА_7 (а.п. 202-207, т. 1).

Даними повістки, про отримання якої обвинувачений розписався не висуваючи жодних скарг і заперечень стверджується виклик ОСОБА_7 на 09 год. 22 липня 2022 року на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.п. 4, т. 2).

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційних скарг сторони захисту про необґрунтованість порушення кримінального провадження та засудження ОСОБА_7 .

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченим, ні його захисником не надано.

Більше того, дані твердження сторони захисту були предметом дослідження місцевого суду та ним детально проаналізовані.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що докази вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , які покладені судом в основу обвинувального вироку, були отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

В провадженні не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 заборонених законодавством методів розслідування, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях ОСОБА_7 та його захисників, які є прямо зацікавленими особами, їх роздумах щодо процесів в державі, діяльності правоохоронних органів, систематичних звинуваченнях органів досудового розслідування та суду в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні кримінального закону, що не можна визнати допустимими доказами.

При цьому, в матеріалах провадження не встановлено доказів, щоб ОСОБА_7 чи його захисники звертались із заявами та скаргами до окружного прокурора, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням чи вищестоящих органів з приводу незаконних дій службовців ІНФОРМАЦІЯ_4 , членів ВЛКК, працівників правоохоронних органів, обмеження чи порушення його прав, як те стверджує сторона захисту, а тому такі твердження викликають об`єктивний сумнів.

Таким чином, підстав вважати, що в процесі досудового розслідування зі сторони органів досудового розслідування, службовців ІНФОРМАЦІЯ_4 на обвинуваченого чи свідків, чинився тиск, в колегії суддів немає, не здобуто таких доказів і в процесі апеляційного розгляду.

Жодним чином не спростовує обставин вчинення кримінального правопорушення та не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого твердження сторони захисту, що ОСОБА_7 в 1992 році був визнаний не придатним до військової служби у мирний час та був обмежено придатним до такої у воєнний час. Оскільки на даний час в Україні введений і діє воєнний стан, із змісту картки обстеження та медичного огляду № 1130 та довідки ВЛК від 19 липня 2022 року вбачається, що ОСОБА_7 придатний до військової служби за станом здоров`я, що і підтвердив голова вказаної комісії в процесі судового розгляду. Доказів, які б стверджували протилежне ні обвинуваченим, ні його захисниками не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

За таких обставин посилання сторони захисту на виявлені та наявні в 1992 році, тобто фактично 20 років назад, у ОСОБА_7 захворювання, в тому числі випадки енурезу, не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

За аналогічних обставин підлягають відхиленню посилання сторони захисту на висновок приватного психолога про наявність у ОСОБА_7 пригніченого стану. Оскільки згідно медичного висновку, ОСОБА_7 , в тому числі психіатром, визнаний здоровим та придатним до військової служби, даних, які б викликали сумніви в його психічному стані матеріали провадження, сама поведінка обвинуваченого, тощо не містять.

Посилання сторони захисту, що докази, здобуті в ІНФОРМАЦІЯ_5 , є неналежними і недопустимими, оскільки положення про легалізацію даного центру комплектування в матеріалах провадження відсутнє, підлягають відхиленню.

Згідно ч. 7 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

В силу пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з п. 8 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 65 «Про загальну мобілізацію» місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців доручено, зокрема організувати та забезпечити у встановленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу.

Оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями військових комісарів обласних та районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Саме по собі оповіщення громадян про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки оформлюється у вигляді повісток.

Тому твердження сторони захисту про неправомірність дій територіального центру комплектування та соціальної підтримки, не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню, оскільки працівники територіального центру, виконуючи свої владні управлінські функції, здійснили оповіщення ОСОБА_7 про виклик за розпорядженням їх керівника, що свідчить про відсутність порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів ОСОБА_7 .

Більше того, саме до цього центру ОСОБА_7 став на облік як внутрішньо-переміщена особа, ходив туди відмічатися та саме в цьому центрі проходив медичну комісію, що, на переконання колегії суддів, безпосередньо свідчить, що обвинувачений розумів та повністю усвідомлював правомочність вказаного органу і до отримання повістки жодних питань у нього стосовно його належності та правосуб`єктності не виникало.

Не змінює факту вчинення кримінального правопорушення, не впливає на кваліфікацію дій та не звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності твердження сторони захисту, що свідок голова військово-лікарської комісії оговорює ОСОБА_7 , а в її показаннях містяться суттєві протиріччя. Оскільки, суд ухвалив обвинувальний вирок виключно на доказах, досліджених в процесі судового розгляду, а ті розбіжності, на які посилається сторона захисту є несуттєвими та такими, що не впливають на встановлення істини у справі, ґрунтуються на вільному тлумаченні показань свідків та матеріалів кримінального провадження.

При цьому на ряді медичних документах стоїть власноручний підпис обвинуваченого, що на переконання колегії суддів свідчить про безпосереднє проходження ОСОБА_7 медичного огляду у встановленому законом порядку та про належність показань свідка ОСОБА_16 в цій частині.

За наведених обставин, враховуючи те, що в матеріалах провадження є в наявності картка обстеження, медичний огляд № 1130 та висновок ВЛК від 19 липня 2022 року про проходження ОСОБА_7 медичного огляду, які доповнила та роз`яснила голова комісії ВЛК, відсутність протоколу засідання комісії ВЛК в матеріалах провадження, жодним чином не впливає на доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (а.п. 147, 148, 162, 220, т.1).

Посилання сторони захисту, що повістка про виклик ОСОБА_7 виготовлена на заготовленому бланку, без підпису керівника ТЦК, що тягне за собою визнання її недійсною, підлягають відхиленню, оскільки дана повістка відповідає вимогам закону, складена на спеціальному бланку та містить номер, найменування посади керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки, його підпис, ініціали й мокру печатку. Також, зазначено адресу військкомату та час, в який потрібно прибути.

Не є поважними для неявки на збірний пункт ТЦК та не звільняє ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, доводи сторони захисту, що 22 липня 2022 року, ОСОБА_7 , не з`явився на збірний пункт, так як мав намір відвідати могилу батька.

Оскільки чинним законодавством встановлено ряд поважних причин, за яких громадяни України можуть не з`явитися до ТЦК, за наявності підтверджуючих документів, а саме: смерть близького родича, хвороба або необхідність догляду за хворими близькими родичами, здійснення стосовно військовозобов`язаного чи резервіста кримінального провадження, а також застосування до нього адміністративного стягнення або кримінального покарання, яке робить неможливим його прибуття, потрапляння під вплив надзвичайної ситуації, яка виникла під час призову на збори і стала перешкодою своєчасному прибуттю та складання іспитів у ВНЗ.

Причина, зазначена ОСОБА_7 не може визнаватись поважною. Будь яких інших доказів, які б підтверджували поважність причин нез`явлення у ІНФОРМАЦІЯ_6 , ні ОСОБА_7 , ні його захисниками не додано.

Жодним чином не звільняє ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності посилання сторони захисту на відсутність в матеріалах провадження таємних мобілізаційних планів в яких зазначено спеціальність обвинуваченого необхідна для збройних сил, що було б правовою підставою для його мобілізації. Оскільки в Україні введений і діє воєнний стан, держава боронить свій суверенітет від країни агресора, а тому закон покладає на військовозобов`язаних, що є у випадку ОСОБА_7 отримавши повістку з`явитися на збірний пункт без жодних умов та застережень, а не давати оцінку вказаним діям, при цьому вимагаючи надання для ознайомлення відомостей, які містять військову та державну таємницю.

При цьому ОСОБА_7 , перебуваючи на території м. Кам`янець-Подільського, фактично на протязі року після отримання повістки, його умисного ухилення від явки на збірний пункт та заведення кримінального провадження, жодного разу до ІНФОРМАЦІЯ_7 не з`явився, хоча мав таку можливість, спроби виправити ситуацію, відправитися до лав ЗСУ не вчинив, що свідчить про його свідомі та умисні дії з метою уникнення мобілізації.

Як стверджується матеріалами провадження, суд вирішуючи клопотання сторони захисту щодо призначення численних експертиз видалявся до нарадчої кімнати. Перебування суду в нарадчій кімнаті законом не регламентоване та не встановлене, а тому посилання сторони захисту на незначний час, на їх думку, перебування суду в нарадчій кімнаті не утворює порушення прав обвинуваченого.

Як стверджується даними технічних засобів фіксування кримінального провадження, ОСОБА_7 , повністю розуміє українську мовою, що останній, в тому числі в процесі апеляційного розгляду не заперечував.

ОСОБА_7 з народження проживає в Україні, з моменту заявленого відповідного клопотання його був наданий перекладач.

Чинним законодавством, зокрема ст. 68 КПК України не встановлено особливих вимог до особи перекладача. А тому залучення до участі в кримінальному провадженні не дипломованого перекладача з української на російську, на чому наголошує сторона захисту, з огляду на те, що ОСОБА_7 розуміє українську мову, а залучений перекладач здійснював належний переклад, в тому числі процесуальних документів обвинуваченому, що стверджується матеріалами провадження, не утворює порушення його прав та законних інтересів.

В процесі досудового розслідування, судового та апеляційних розглядів ОСОБА_7 повністю забезпечені та дотримані його права, в тому числі право користуватися допомогою перекладача, захисника, давати показання, подавати докази, завдавати запитання свідкам та отримати на них відповіді, тощо.

Відповідно до ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями.

Тобто, чинним законодавством встановлений вичерпний перелік обставин, коли апеляційна інстанція зобов`язана повторно дослідити докази у кримінальному провадженні і такі обставини широкому тлумаченню не підлягають.

З огляду на те, що місцевим судом повно, з дотриманням вимог закону досліджені всі докази наявні в матеріалах кримінального провадження, а твердження сторони захисту зводяться виключно до незгоди з їх оцінкою місцевим судом, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту та повторного дослідження доказів наявних в матеріалах кримінального провадження.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки судді і були б підставами скасування судового рішення.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дав їм належну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, апеляційний суд вважає, що доводи апелянтів про невідповідність такого вимогам ст. 65 КК України на увагу суду не заслуговують.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, судом при призначенні ОСОБА_7 покарання взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким.

Разом з тим, місцевий суд, врахував суспільну небезпечність кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.

Згідно даних досудової доповіді, складеної Кам`янець-Подільським РВ філії ДУ «Центр пробації» Хмельницької області, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі та не становить високої небезпеки для суспільства. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній (а.м.п.67-68 Т.1).

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що покарання, призначене ОСОБА_7 , при даних конкретних обставинах провадження та особі обвинуваченого є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.

При цьому, судом були враховані ті обставини, на які є посилання в апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисників.

А тому, колегія суддів не може погодитись з твердженнями сторони захисту про призначення явно несправедливого покарання, внаслідок його суворості.

Ті обставини, що судом першої інстанції при призначенні покарання, не було враховано характеристики ОСОБА_7 , його способу життя, та того, що він неодноразово займався волонтерською діяльністю, допомагав ЗСУ, наявність дитини неповнолітнього віку, є внутрішньо-переміщеною особою, волонтером, внаслідок потрясінь війни втратив батька, раніше не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, позитивно характеризується, алкогольними напоями не зловживає, колегія суддів не бере до уваги, оскільки, окрім того, що такі обставини, ніяким чином, не зменшують тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, вони не є визначальними для вирішення питання можливості застосування до обвинуваченого звільнення від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що у випадку звільнення осіб від покарання з випробуванням, останні підлягають звільненню і з військової служби, що є одним із способів ухилення від мобілізації, що фактично і є у випадку обвинуваченого, а тому застосування до нього ст. 75 КК України у воєнний час, коли держава перебуває в стадії активних військових дій колегія суддів вважає такою, що не відповідає вимогам закону та меті покарання.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку у межах апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_7 , його захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3