УХВАЛА

03 травня 2023 року

м. Київ

справа № 710/168/17

провадження № 51-2622 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Черкаського апеляційного суду від 24 січня 2023 року щодо останніх,

встановив:

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Верховний Суд дійшов висновку,

що цих вимог кримінального процесуального закону не дотримано.

Так, згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а також вимоги особи до суду касаційної інстанції. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.

Частиною 1 ст. 433 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону

(ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Однак захисник надаючи свою оцінку доказам, по суті заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не відноситься до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції та виходить за межі його перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення

і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Проте захисник у скарзі просить скасувати вирок апеляційної інстанції, а вирок суду першої інстанції залишити в силі, що не узгоджується наведеними положеннями закону.

Крім того, захисник у порушення вимог ч. 6 ст. 427 КПК не додав

до касаційної скарги копії касаційних скарг у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження.

Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити

питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження,

як це передбачено ст. 428 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши,

що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Черкаського апеляційного суду від 24 січня 2023 року залишити без руху й надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити захиснику, що у разі неусунення цих недоліків в установлений строк касаційну скаргу буде йому повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3