Справа № 346/1216/23
Провадження № 1-кп/346/418/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження № 0000011, від 11.01.2023 року про обвинуваченняОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовцяза призовом під час мобілізації на посаді номера обслуги кулеметного взводу стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, учасника бойових дій, раніше не судимого, з повною середньою освітою, не одруженого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, а саме, вчинив самовільне залишення місця служби, будучи військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану. Злочин вчинено при наступних обставинах. Так, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» солдат, обвинувачений ОСОБА_4 , прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації і призначений на посаду номера обслуги кулеметного взводу стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2022 №122. Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині солдат, обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України. Згідно Указу Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Про введення в дію воєнного стану солдату, обвинуваченому ОСОБА_4 , достеменно було відомо. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №339 від 10.12.2022 року, обвинувачений солдат ОСОБА_4 , вибув із пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 до складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, які залучаються і беруть безпосередню участь у веденні воєнних (бойових) дій. Однак, 10.12.2022 року о 14 год. 00 хв. обвинувачений солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, в населеному пункті АДРЕСА_2 , самовільно залишив транспортний засіб, який знаходився на дозаправці та незаконно, без поважних причин, перебував поза розташуванням військової частини НОМЕР_1 до 18.01.2023 року, проводячи час на власний розсуд за місцем постійного проживання в АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, визнав та повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину. Обвинувачений суду надав показання, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що знаходиться АДРЕСА_3 . Зазначив, що хворів і 10.12.2022 року, проходячи військову службу, у військовій частині НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_3 , і був виїзд на автомобілі, і під час несення військової служби, автомобіль зупинився на автомобільній заправній станції, та він залишився в АДРЕСА_2 , та поїхав додому, а саме в с.Соколівка Косівського району, та потім прийшов у військову частину, з`явився вже 18.01.2023 року, та бажає продовжувати військову службу. У вчиненому щиро розкаюється, більше такого не буде вчиняти, просив суд суворо його не карати.

Суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, що сторона обвинувачення та сторона захисту правильно розуміє зміст цих обставин, а показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та, визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, а саме у вчиненні самовільного залишення місця служби, військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, є учасником бойових дій. Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Згідно із ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено. Тому, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч. 5 ст.407 КК України, у виді позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, є учасником бойових дій, та обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку. Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч.4 ст.76 КК України нагляд за ОСОБА_4 в період дії іспитового строку покласти на командира військової частини за місцем проходження ОСОБА_4 військової служби, а у випадку звільнення - на орган пробації за місцем проживання ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1