Справа № 183/6752/23
№ 1-кп/183/1558/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у порядку спрощеногопровадження кримінальне провадження №0000131 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борисівка, Борисівського району, Бєлгородської області, РФ, громадянина України, маючого неповну середню освіту, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбаченихч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України,-

встановив:

відповідно до обвинувального акту обвинуваченийОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.1 ст.125 КК України, повністю згодний із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєних ним проступків, в присутності захисника ОСОБА_5 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у порядку спрощеного провадження, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

В тексті обвинувального акту викладене клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

ПотерпілаОСОБА_9 не заперечувала проти такого розгляду, про що надала відповідну заяву.

Ухвалою суду від 02 червня 2023 року, у відповідності до вимог статей 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносноОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч.1 ст.162, ч. 1 ст. 125 КК України, призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цьогоКодексусудове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, ОСОБА_8 з метою з`ясування раніше виниклих конфліктних стосунків із сусідкою ОСОБА_9 та її неповнолітньою донькою ОСОБА_10 , які мешкають у квартирі АДРЕСА_3 , яка на праві власності належить ОСОБА_11 , приблизно о 15 годині 30 хвилин 20 квітня 2023 року почав кулаками гепати у вхідні двері вказаної квартири. Після відчинення ОСОБА_9 замку вхідних дверей, ОСОБА_3 вдаривши останню по голові зайшов у приміщення вказаної квартири, на що ОСОБА_9 висловлюючи усну вимогу покинути її житло, почала виштовхувати ОСОБА_3 до під`їзду. Разом з цим, ОСОБА_3 розуміючи, що своїми діями порушує право ОСОБА_9 на недоторканність житла, передбаченого ст. 30 Конституції України, ст. 12 Загальної декларації з прав людини, ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свободу свідомлюючи не законність свого перебування у зазначеній квартирі, не реагуючи на вимоги потерпілої щодо залишення її місця мешкання, діючи умисно, усунувши опір потерпілої шляхом нанесення їй повторного удару по голові зайшов до спальної кімнати та почав кричати на її дітей. У вказаний час до приміщення даної квартири зайшла ОСОБА_12 , яка є матір`ю потерпілої та з метою припинення протиправних дій ОСОБА_3 , схопивши за одяг витягнула останнього з приміщення квартири.

Крім того ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 20 квітня 2023 року, приблизно о 15 годині 31 хвилин, знаходився у квартирі АДРЕСА_3 , де знаходилася раніше йому знайома ОСОБА_9 , яка мешкає за вказаною адресою. У вказаний час у ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останній. Після чого, ОСОБА_3 , 20квітня 2023 року приблизно об 15 годині 32 хвилин знаходячись за вищевказаною адресою, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, усвідомлюючи протиправність своїх дій, наблизився до ОСОБА_9 та наніс останній один удар кулаком правої руки по голові, внаслідок чого ОСОБА_9 присіла та піднявшись на ноги, висловлюючи усні вимоги про залишення її житла, відразу почала виштовхувати ОСОБА_3 з приміщення квартири. В свою чергу ОСОБА_3 не бажаючи покидати приміщення квартири наніс ОСОБА_9 ще один удар кулаком правої руки у ліву скроневу область голови, від якого остання впала на підлогу у квартирі. В цей час у квартиру забігла ОСОБА_12 та витягла з квартири ОСОБА_3 , який почав хапати за одяг останню. Потім ОСОБА_9 піднявшись на ноги з метою припинення противоправних дій ОСОБА_3 почала відтягувати його від ОСОБА_12 , але ОСОБА_3 схопив ОСОБА_9 за передпліччя лівої руки та потягнув на себе, внаслідок чого остання впала на підлогу. Після чого ОСОБА_3 доводячи свій умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень до кінця, почав наносити ОСОБА_9 численні удари ногами по плечам, лівій руці та тулубу, в той час коли остання сиділа на підлозі у коридорі та закривала голову своїми руками. Потім ОСОБА_9 вдалося підвестися на ноги та остання забігла до себе в квартиру, де зачинилася у зв`язку з чим ОСОБА_3 припинив свої противоправні дії. Внаслідок умисних противоправних дій, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді синців на плечах, лівому передпліччі, які у своїй сукупності і кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Умисні дії ОСОБА_3 за ч. 1ст. 125, ч. 1 ст. 162КК України

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальнихпроступків передбаченихч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 162, КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що події кримінальних правопорушень (проступків) мала місце, винуватість ОСОБА_3 у незаконному проникненні до житла особи та у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодженняпри обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1ст.125, ч. 1 ст.162КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин не встановлено.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчинених кримінальних проступків, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення покарання у вигляді штрафучи виправних робіт, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працює, а також у вигляді арешту, оскільки зазначений вид покарання передбачає реальну ізоляцію, а вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі на певний строк, за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням,з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи зі змісту вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді обмеження волі на певний строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись статтями 100, 107, 369,370,373,374,381,382 КПК України, суд,-

ухвалив:

визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступківта призначити покарання за ч.1 ст.125 КК України 60 годин громадських робіт та за ч. 1 ст. 162 КК України один рік обмеження волі,.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів один рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнитиОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ЛилаВ.М.