Справа № 752/8569/23
Провадження № 1-кс/752/4609/23
У Х В А Л А

14.06.2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ст.слідчого Голосіївського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000004 від 18.01.2023 від 18.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

ст.слідчий Голосіївського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000004 від 18.01.2023 від 18.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, на квартиру АДРЕСА_1 , яка перебуває в державній комунальній власності у вигляді заборони розпорядження (відчуження) об`єктом.

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 18.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 жовтня 2022 року до ОСОБА_5 зателефонувала знайома ОСОБА_6 , яка раніше працювала ріелтером-брокером, з якою він раніше перетинався по роботі як адвокат та повідомила, що їй терміново потрібно знайти нотаріуса для оформлення довіреностей для приватизації квартири за адресою:

АДРЕСА_2 , яка на даний час перебуває в державній комунальній власності та в якій на праві наймача квартири зареєстрований ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, ОСОБА_6 повідомила, що ОСОБА_7 знаходиться на стаціонарному лікуванні і може в будь-який час померти, тому ОСОБА_8 погодився на підставі довіреності представляти інтереси ОСОБА_7 в різних державних установах з приводу приватизації даної квартири, реєстрації в квартирі ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_6 запевнила ОСОБА_5 , що ОСОБА_7 дієздатна і нормальна особа, та не є алкоголіком або наркоманом тощо.

19 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 посвідчено заповіт від імені ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_6 і довіреність на ім`я ОСОБА_5 щодо виконання повноважень по приватизації квартири за вищевказаною адресою і надання дозволу від його імені на реєстрацію за вказаною адресою ОСОБА_6

20 жовтня 2022 року до ЦНАП Дніпровської районної державної адміністрації в м. Києві було подано заяву ОСОБА_6 про зняття її з реєстраційного обліку з місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , яка їй належить на праві приватної власності і постановку на реєстраційний облік за адресою:

АДРЕСА_2 , та відповідно ОСОБА_5 за довіреністю від ОСОБА_7 було подано заяву про його дозвіл щодо реєстрації ОСОБА_6 , але як «цивільної дружини», тому що вказана квартира не є об`єктом права приватної власності і перебувала в державній комунальній власності, та ОСОБА_7 за таких обставин елементарно не мав права реєструвати сторонню особу в даній квартирі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 повідомив, що звернувши увагу на підпис ОСОБА_7 в довіреності, в нього виникли певні сумніви щодо його адекватності чи дієздатності, оскільки підпис котрий був виконаний

ОСОБА_10 був майже друкованими літерами, тому виникли певні питання щодо особи довірителя та здійснення ним підпису. Також, ОСОБА_6 повідомила його, що у останнього наявна значна заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі понад 140.000. грн. (сто сорок тисяч грн.) і квартира знаходиться у занедбаному стані, але останній завжди бажав щоб його квартира дісталась лише їй, та що ОСОБА_7 зловживав спиртними напоями, і особисто вона, його увесь цей час утримувала, тобто купувала продукти харчування і спиртне, та останньому взагалі було не до квартири тощо.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 раптово помер.

З метою недопущення незаконного відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 та збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на зазначене майно.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду клопотання встановлено, що Слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 18.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом можливого незаконного заволодіння квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві квартира №8 по вул. Васильківській, 53 у м. Києві визнана речовим доказом.

Ст.слідчий Голосіївського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000004 від 18.01.2023 від 18.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, на квартиру АДРЕСА_1 , яка перебуває в державній комунальній власності у вигляді заборони розпорядження (відчуження) об`єктом.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Звертаючись до суду, слідчий просить накласти арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, на заволодіння яким спрямовано кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що квартира, на яку слідчий просить накласти арешт, є об`єктом злочину, а отже містить ознаки речового доказу.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки незастосування таких заходів може призвести до їх відчуження або знищення.

Таке втручання у право власності особи на даній стадії досудового розслідування забезпечить дієвість кримінального провадження та збереження доказів.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання ст.слідчого Голосіївського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000004 від 18.01.2023 від 18.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка перебуває в державній комунальній власності у вигляді заборони розпорядження (відчуження) об`єктом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя