Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новоархангельськ кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 22.03.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Нерубайка Новоархангельського району Кіровоградської області, не працюючої, з базовою загальною середньою освітою, не одруженої, утриманців і пільг немає, стан здоров`я задовільний, раніше не судимої, зареєстрованої: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинила умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за таких обставин:

21 березня 2023 року, близько 13:00 год. ОСОБА_5 з іншими особами перебувала на території домоволодіння, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 що розташоване по АДРЕСА_1 .В подальшому, коли ОСОБА_5 збиралася зайти у приміщення спальної кімнати вищезазначеного домоволодіння, та зупинилася на порозі у дверному отворі, ОСОБА_4 раптово, на грунті попередніх неприязних відносин, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільну-небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, маючи на меті нанесення тілесних ушкоджень, тримаючи в руці дерев`яний дрючок нанесла ним чотири цілеспрямованих удари в область тім`яної, лівої та правої частини голови ОСОБА_6 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 , було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ: осадження шкіри в тім`яній ділянці голови зліва, струс головного мозку, які мають ознаки легких з короткочасним розладом здоров`я на термін більше шести днів.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , після роз`яснення їй суті обвинувачення та положень ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, пояснила, що їй зрозуміло в чому вона обвинувачується, свою провину в інкрімінованому правопорушенні визнала повністю. Надала покази, в яких повідомила, що вчинила правопорушення за обставин, які викладені в обвинувальному акті, події, місце і час відповідають дійсності. Щиро розкаюється у вчиненому.

Крім визнання обвинуваченою своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою та не викликають жодних сумнівів у їх належності та допустимості.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що вона є свахою обвинуваченої, її син загинув, а невістка вибралася з хати, у них давно неприязнені стосунки, конфлікт між ними виник після того, як їй не дали спілкуватися з онучкою, вона написала заяву в сільську раду, щоб перевірили умови проживання дитини та допомогли вирішити питання бачитися з внучкою, коли вона разом з комісією зайшла до хати ОСОБА_4 , та одразу почала її бити дровенякою по голові, взала її за голову та 4-5 разів вдарила, втрутилася староста, вони впали на підлогу і ОСОБА_4 била її доти, аж поки їх не розтягнули. Зауважила, що мабуть їй не варто було туди йти.

Свідок ОСОБА_7 , суду повідомила, що вона є старостою села Нерубайка, реагуючи на заяву ОСОБА_5 про неналежний догляд за дитиною, було створено комісію, куди входили представники органу опіки, сільської ради та вирішено піти для обстеження житлового приміщення та умов проживання дитини. Як тільки вони разом із ОСОБА_5 зайшли до будинку, ОСОБА_4 обійшла її зліва, тримаючи в руках невеличку паличку і почала бити ОСОБА_5 по голові, на словесні зауваження остання ніяк не відреагувала, тому вона змушена були разом із дочкою обвинуваченої їх рознімати, аж поки ті не впали. Агресивна поведінка була направлена тільки на ОСОБА_5 . Після інценденту, допоки комісія не закінчила свою роботу, ОСОБА_5 залишалася на дворі разом із своїм чоловіком.

Допитана як свідок ОСОБА_8 , пояснила, що в березні 2023 року, було зареєстроване повідомлення ОСОБА_5 про неналежний догляд за дитиною, і в цей же день комісія, яка складалась із представника органу опіки та піклування, начальника служби в справах дітей вийшли за вказаною адресою для обстеження житлово-побутових умов. ОСОБА_4 спокійно відреагувала на їх візит, показувала кімнати, спокійно відповідала на запитання. За декілька хвилин вслід за ними до будинку зайшли староста ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , на що Митник одразу відреагувала фразою: «Навіщо вона сюди йде». І як тільки вони зайшли, ОСОБА_4 схопила, невеличку паличку, що знаходилась на лежанці і нанесла декілька ударів по голові ОСОБА_5 , зазначила, що вона стояла полубоком, прикриваючи собою дитину ОСОБА_9 , щоб та не постраждала і не побачила всіх подробиць конфлікту, бачила все боковим зором.

Крім показань обвинуваченої, потерпілої та свідків, вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України доводиться письмовими доказами, протоколами слідчих експерементів та висновками експертиз, що вказують на наявність, завданих потерпілій тілесних ушкоджень, які були досліджені в судовому засіданні.

Розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 проводився в межах пред`явленого їй, відповідно до обвинувального акта, обвинувачення.

Органом досудового розслідування і судом дотримано процесуальних умов зібрання, дослідження і закріплення цих доказів відповідно до вимог чинного законодавства.

При ухваленні вироку, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду, а саме: ст. 6 Конвенції, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом і рішення «Коробов проти України», де зазначається, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність випливає із достатньо переконливих, чітких, узгоджених між собою висновків.

Статтею 125 КК України передбачено відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження. частина друга вказує на те, що завдане тілесне ушкодження, має спричинити короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності

Суд, заслухавши прокурора, обвинувачену, потерпілу та свідків, дослідивши та проаналізувавши всі докази, дійшов до висновку, що надані стороною обвинувачення докази є належними, допустимими, і стороною захисту не спростовані. В ході судового розгляду встановлено, що подія кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_4 дійсно мала місце за обставин, викладених вище, вина обвинуваченої доведена «поза розумним сумнівом».

З огляду на викладене, органами досудового розслідування було вірно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України і суд погоджується з такою кваліфікацією, оскільки обвинувачена спричинила потерпілій тілесні ушкодження тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ: осадження шкіри в тім`яній ділянці голови зліва, струс головного мозку, які мають ознаки легких з короткочасним розладом здоров`я на термін більше шести днів. Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, яка полягає в завданні шкоди здоров`ю потерпілого має місце, злочин вчинено з прямим умислом.

За таких обставин, ОСОБА_4 слід визнати виннуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з принципів законності справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації призначеного покарання, при цьому керується роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" та вимогами ст. 65 КК України, відповідно до якої особі має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує її особу, що по місцю проживання характеризуєтьсяпосередньо, на обліку у лікарів: нарколога, психіатра не перебуває, є осудною, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості.

З урахуванням наведених обставин, особи обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілої щодо виду і міри покарання, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням достатнім і необхідним для виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді штрафу в межах санкції статті. Саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення. Підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Потерпілою у справі заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

За ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов заявлено про відшкодування майнової шкоди в розмірі 5891,60 грн , що полягає у витратах на обстеження і лікування, та 50 000 грн моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, моральними стражданнями.

Вирішуючи питання цивільного позову, суд виходить з положень ст. 1166 ЦК України, де вказано, що матеріальна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини та ч.1 ст.1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Причинний зв`язок між діями обвинуваченої та лікуванням потерпілої під час судового розгляду встановлений.

Разом з тим, позовні вимоги про стягнення витрат на лікування підлягають частковому задоволенню, так як суд дійшов до висновку, що позивачем частково доведено належними та допустимими доказами факт витрат, понесених на лікування, а саме 3853 гривень 60 копійок, зазначені медикаменти відповідають призначенням згідно виписки з медичної карти, проте не всі квитанції надані до матеріалів позову підтверджують те, які ліки та в якій кількості були призначені потерпілій.

Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Виходячи зі ступеня тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, спричинених потерпілій ОСОБА_5 , їх наслідків, глибини і тривалості фізичних, душевних та психічних страждань, які вона зазнала, враховуючи принципи розумності та справедливості, а також те, що моральна шкода не є способом збагачення, суд вважає, що розмір моральної шкоди в розмірі 50000 грн., який зазначено в позові, не є таким, що відповідає реально спричиненій шкоді та наслідкам, які настали. Виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди необхідно задовольнити частково та стягнути із ОСОБА_4 як на користь ОСОБА_5 , 1000 грн., що на переконання суду є співмірним тим фізичним та душевним стражданням, які перенесла потерпіла внаслідок вчинення щодо неї злочину.

Відомостей щодо речових доказів суду не надано.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадження не обирався, а тому підстав для обрання запобіжного заходу з урахуванням призначеного покарання судом не вбачається.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд вважає за можливе обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Засуджена зобов`язана сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу. У разі несплати штрафу та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює суму штрафу покаранням у виді громадських робіт або позбавлення волі.

Цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди від злочину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 3853 (три тисячі вісімсот п`ятдесят три) гривень 60 копійок матеріальної шкоди та 1000 (одна тисяча) гривень моральної шкоди. В решті позову відмовити.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі, якщо було подано апеляційну скаргу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку негайно після проголошення резолютивної частини згідно ч.15 ст.615 КПК України вручити учасникам судового провадження.

Суддя: