Провадження № 1-кп/761/876/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 220 210 000 000 000 89, у якому

гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, який зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 111 КК України,

у с т а н о в и в :

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді у вигляді домашнього арешту у певний час доби спливає 20.05.2023, однак завершити судовий розгляд цього кримінального провадження до зазначеної дати не виявилось можливим у зв`язку з складністю кримінального провадження.

Керуючись викладеним, державний обвинувач просила продовжити строк дії зазначеного запобіжного заходу, оскільки вважала, що обвинувачений з огляду на суворість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватими у вчиненні інкримінованих дій, може переховуватись від суду. Крім того, з метою уникнення відповідальності за вчинення інкримінованих дій, обвинувачений може здійснити незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні. Також, не виключений ризик вчинення ОСОБА_5 іншого суспільно-небезпечного діяння.

Обвинувачений та його захисник не заперечували щодо задоволення ініційованого прокурором клопотання.

Суд, заслухавши доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши наявні матеріали судового провадження, дійшов висновку про таке.

У силу ч. 1 ст. 331 КПК суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право своєю ухвалою вирішити питання щодо застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу.

Під час досудового розслідування відповідно до ст. 199 КПК у разі вирішення питанняпро продовження строку тримання особи під домашнім арештом мають бути встановлені обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під домашнім арештом, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Однак, враховуючи, що відповідно до Глави 28 КПК судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення, чи доведена поза розумним сумнівом вина особи у зазначених прокурором в обвинувальному акті злочинних діях, оцінка обґрунтованості підозри на цій стадії провадження виключається.

Таким чином, суд, розглядаючи питання доцільності подальшого тримання особи під домашнім арештом, має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи, а також, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) - є частиною національного законодавства України і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Статтею 9 КПК визначено, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний керуватись у своїй діяльності рішеннями Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У своїй практиці ЄСПЛ, досліджуючи строк, протягом якого особа обмежується у свободі у зв`язку з її триманням під відповідним запобіжним заходом, зокрема, домашнім арештом, зазначає, що продовження обмеження права особи на свободу може бути виправдане тільки за наявності певного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості.

З наведеного витікає, що, вирішуючи питання доцільності подальшого застосування до особи запобіжного заходу, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Державний обвинувач наполягала, що у цьому кримінальному провадженні існують ризики вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на переховування від суду, здійснення незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Як зазначив ЄСПЛ у рішенні по справі «Бекчієв проти Молдови», ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання має оцінюватись також з урахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносини з державою, у якій його переслідували у межах закону.

Також, у справі «Грубник проти України» ЄСПЛ зазначив, що суд, розглядаючи відповідну справу, має брати до уваги суспільно-політичні умови та обстановку, у яких здійснюється розгляд справи.

Отже, суд, оцінюючи вірогідність позапроцесуальної поведінки обвинуваченого, має взяти до уваги суворості покарання, характер інкримінованих йому дій, відносини з державою, у якій його переслідують, суспільно-політичні умови та обстановку, у яких здійснюється розгляд справи, а також особисті обставини особи.

Тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, яке загрожує ОСОБА_5 у разі доведення його винуватості, свідчить про високу ймовірність вчинення останнім дій, спрямованих на переховування від суду.

Також, суд не може залишити поза увагою, що інкриміновані обвинуваченому дії вчинені умисно, з метою дестабілізації суспільно-політичної ситуації в Україні, дискредитації чинної влади України та подальшого підриву конституційного ладу шляхом співпраці з представниками іноземних спецслужб, що свідчить про високу ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки ОСОБА_5 .

Крім того, з огляду на введення на території України воєнного стану у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, наявність у обвинуваченого досвіду у проведенні підривної діяльності проти України шляхом розповсюдження закликів щодо появи на території України військ Російської Федерації та інформації, спрямованої на маніпулювання суспільною свідомістю з метою формування ідеї про неправильність зовнішнього та внутрішнього політичного курсу України, діяльності чинної влади України, суд вважає підтвердженою суспільну небезпечність обвинуваченого та суттєву імовірність вчинення ним дій, спрямованих на переховування у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Також, суд вважає, що не виключено, що обвинувачений з метою уникнення покарання за вчинення інкримінованих йому дій може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного впливу на свідків, з метою зміни останніми раніше наданих показань.

Сукупність викладеного приводить суд до переконання, що доводи сторони обвинувачення про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Таким чином, суд дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний час доби.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 9, 22, 177, 182, 183, 194, 291, 309, 314, 315, 334 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати приміщення квартири АДРЕСА_3 з 23 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

-прибувати за першою вимогою до суду;

-не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну місця свого проживання, роботи;

-не спілкуватись зі свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ;

-паспорт (паспорти) для виїзду за кордон залишити на зберіганні у сторони обвинувачення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем мешкання ОСОБА_5 .

Строк дії цієї ухвали встановити по 18 липня 2023 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого мають право з`являтися у його житло, вимагати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1