Справа №203/4032/23
Провадження №1-кс/0203/3518/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

-представника власника майна ОСОБА_3 ;

-прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні №0000237,

у с т а н о в и в:

1. 25 липня 2023 року власник майна звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні №0000237. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що під час обшуку у заявника було вилучено речі, які є тимчасово вилученим майном. На зазначені речі згодом арешт накладено не було. Ураховуючи те, що законних підстав для збереження у себе майна заявника у органу досудового розслідування немає, останній просить суд зобов`язати слідчого повернути вилучене майно (а.с.а.с. 1 6).

2. Представник власника майна у судовому засіданні підтримав заявлену скаргу, а прокурор заперечував проти її задоволення.

3. Заслухавши пояснення представника власника майна, прокурора, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

4. Судом встановлено, що 05.04.2023 ГУНП в Дніпропетровській області було відкрите кримінальне провадження №0000237 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191 Кримінального кодексу України.

5. 17 липня 2023 року у квартирі АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2023 було проведено обшук, у ході якого було виявлено та вилучено майно заявника, а саме: документи, ноутбук, блокноти, банківській карти, грошові кошти в сумі 16 400,00 грн, мобільний телефон та сім-картки (а.с.а.с. 8 16).

7. Дотепер вилучене майно власникові не повернуто.

8. Відповідно до частин 1, 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

9. Згідно з частиною 7 статті 236 КПК при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

10. За правилами, встановленими пунктом 3 частини 1 статті 169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у тому числі, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171, частиною 6 статті 173 цього Кодексу.

11. Частиною 5 статті 171 КПК визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

12. Судом встановлено, що вилучені грошові кошти та банківські карти не входили до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, отже вони вважаються тимчасово вилученим майном.

13. Між тим, слідчим усупереч вимогам частини 5 статті 171 КПК не було вирішене питання про звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення на вилучене майно арешту. Відповідно у нього виник обов`язок негайно повернути грошові кошти та банківські карти власникові.

14. При цьому суд критично ставиться до твердження прокурора про те, що, оскільки ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку було надано дозвіл на вилучення грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, вилучені у ОСОБА_5 гроші не є тимчасово вилученим майном.

15. Зазначений висновок полягає у тому, що на момент вилучення грошових коштів у слідчого не було жодного доказу на підтвердження злочинного характеру походження вилучених коштів. Таких доказів ані слідчий, ані прокурор не надали суду і під час розгляду цієї скарги.

16. З огляду на викладене суд вважає за необхідне задовольнити заявлену у справі скаргу в частині повернення грошових коштів та банківських карток.

17. Скарга у решті задоволенню не підлягає, оскільки решта майна входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, отже воно не вважається тимчасово вилученим.

18. Керуючись статтями 169 171, 236, 303, 306, 307, 369 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні №0000237 задовольнити частково.

Зобов`язати старшого слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні №0000237 негайно повернути ОСОБА_5 вилучені 17 липня 2023 року у квартирі АДРЕСА_1 :

-банківські карти «Ощадбанк», «ПриватБанк», «МоноБанк», «А-Банк».

-грошові кошти в сумі 16 400,00 гривень.

У решті клопотання залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повну ухвалу проголошено 31 липня 2023 року, о 1234.

Слідчий суддя ОСОБА_1