Справа № 953/4595/23
Провадження № 1-кс/953/5045/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року м. Харків Київський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_2 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000409 від 23.03.2023 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджанської Республіки, громадянина України, командира розрахунку ГРВ 1 стрілецького батальйону 202 стрілецького полку мобілізаційного резерву 4 окремої мотострілкової бригади 2 армійського корпусу 8 загально-військової армії південного військового округу ЗС РФ (рядового), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор Слобідської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_2 звернулась до суду із клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 від 23.03.2023, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилався на наступні обставини.

З 19 лютого 2014 року представниками Російської Федерації (далі РФ) розпочато збройне вторгнення збройних сил РФ (далі ЗС РФ), приховане твердженням керівників РФ про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту РФ та іншими підрозділами ЗС РФ здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечивши військову окупацію території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя. 18 березня 2014 року РФ оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно із цим, протягом березня та на початку квітня 2014 року, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та ЗС РФ представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, взяли під контроль будівлі, в яких знаходилися органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07 квітня 2014 року в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі за текстом «ДНР»), а 27 квітня 2014 року в м. Луганську терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі за текстом «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують і по теперішній час.

Внаслідок військових дій у період з травня по серпень 2015 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.

Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII.

Надалі, 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього, близько четвертої години ранку того ж дня, ЗС РФ, інші збройні формування РФ та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку РФ, Білорусі та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

З того моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.

Факт широкомасштабного збройного вторгнення на територію України 24.02.2022 не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п.п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п.п. 17, 18 Наказу від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ) та ін.)».

Відповідно до ст. 2 спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 р. ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Таким чином, з 19 лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

Так, починаючи з 08.03.2022 по 09.09.2022 військовослужбовці ЗС РФ і представники підконтрольних ЗС РФ незаконних збройних формувань «ДНР» та «ЛНР» (далі за текстом представники НЗФ «ДНР» та «ЛНР») повністю контролювали територію населених пунктів Савинської селищної об`єднаної територіальної громади Ізюмського району Харківської області, де розмістили бойову техніку, безперешкодно пересувалися вулицями, користувалися майном місцевих жителів, спілкувались з ними, залякували їх та погрожували фізичною розправою, контролювали їхні переміщення в межах населеного пункту, проводили рейди по домоволодіннях з метою повного підкорення жителів волі представників окупаційної влади.

Зокрема, зазначена територія була окупована військовослужбовцями 202 стрілецького полку мобілізаційного резерву 2 армійського корпусу ЛНР, який у подальшому реорганізований у 202 стрілецький полк мобілізаційного резерву 4 окремої мотострілкової бригади 2 армійського корпусу 8 загально-військової армії південного військового округу ЗС РФ.

Маючи повний контроль над населеним пунктом Савинської селищної об`єднаної територіальної громади, військовослужбовці ЗС РФ і представники НЗФ «ДНР» та «ЛНР» переконались, що на території населеного пункту проживає цивільне населення, яке не бере участі у збройному конфлікті та не може чинити будь-якого супротиву волі окупантів, а також що на території села не розміщені військові об`єкти та підрозділи Збройних Сил України.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949 (далі Конвенція), учасниками якої є, зокрема Україна та РФ, особами, що перебувають під захистом цієї Конвенції, є ті, хто в будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.

Статтею 147 Конвенції передбачено, що серйозними порушеннями є дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції.

Відповідно до положень ст. 27 Конвенції особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

Жінки потребують особливого захисту від будь-якого зазіхання на їхню честь і, зокрема, захисту від зґвалтування, примушування до проституції чи будь-якої іншої форми посягання на їхню моральність.

Також, ч. 1 ст. 76 Протоколу, передбачено, що жінки користуються особливою повагою і їм забезпечується захист, зокрема, від зґвалтування, примусу до проституції і будь-яких інших форм непристойних посягань.

Статтею 31 Конвенції передбачено, що жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей.

Статтею 32 Конвенції встановлено, що Високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року (далі Протокол), заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів:

a) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема:

a.1) вбивство; a.2) катування всіх видів фізичні чи психічні; a.3) тілесні покарання; a.4) каліцтво;

b) знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі;

e) погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.

Таким чином, військовослужбовці ЗС РФ і представники НЗФ «ДНР» та «ЛНР», які контролювали територію населеного пункту Савинської селищної об`єднаної територіальної громади Ізюмського району Харківської області, були обізнані та повинні були дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права, а керівництво військових частин, які окупували населені пункти Харківської області, зобов`язані забезпечити дотримання норм міжнародного гуманітарного права їх підлеглими.

Однак, зазначеними особами умисно здійснювалися дії, які порушували закони та звичаї ведення війни, що закріплені в Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатку до неї, Конвенції про захист цивільного населення під час війни, а також в інших міжнародних договорах, що визначають права і обов`язки військовослужбовців, а також цивільного населення.

Так, досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Баку Азербайджанської Республіки, громадянин України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у військовому званні рядовий, обіймаючи посаду командира розрахунку ГРВ 1 стрілецького батальйону 202 стрілецького полку мобілізаційного резерву 4 окремої мотострілкової бригади 2 армійського корпусу 8 загально-військової армії південного військового округу зс рф, тобто будучи військовослужбовцем збройних сил російської федерації, нехтуючи законами і звичаями війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, порушуючи вимоги міжнародного гуманітарного права, жорстоко поводячись із цивільним населенням, здійснив дії сексуального характеру відносно ОСОБА_6 без її згоди та спричинив тілесні ушкодження її чоловіку ОСОБА_7 .

Таким чином, військовослужбовці ЗС РФ і представники НЗФ «ДНР» та «ЛНР», які контролювали територію населеного пункту Савинської селищної об`єднаної територіальної громади Ізюмського району Харківської області, були обізнані та повинні були дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права, а керівництво військових частин, які окупували населені пункти Харківської області, зобов`язані забезпечити дотримання норм міжнародного гуманітарного права їх підлеглими.

Однак, зазначеними особами умисно здійснювалися дії, які порушували закони та звичаї ведення війни, що закріплені в Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатку до неї, Конвенції про захист цивільного населення під час війни, а також в інших міжнародних договорах, що визначають права і обов`язки військовослужбовців, а також цивільного населення.

Так, 22.08.2022 приблизно о 18-00 годині командир розрахунку ГРВ 1 стрілецького батальйону 202 стрілецького полку мобілізаційного резерву 2 армійського корпусу ЛНР ОСОБА_5 (позивний « ОСОБА_8 »), у форменому одязі з автоматичною зброєю в руках, перебуваючи на перехресті вулиць населеного пункту Савинської селищної об`єднаної територіальної громади Ізюмського району Харківської області, поблизу приміщення сільської ради, зупинив автомобіль ВАЗ 2109, в якому рухались мешканці вказаного населеного пункту ОСОБА_6 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 , під приводом порушення останніми комендантської години.

Після зупинення транспортного засобу ОСОБА_5 висловив зауваження щодо порушення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заборони пересуватися населеним пунктом під час дії комендантської години, на що останні заперечили, оскільки на момент їхнього зупинення комендантська година ще не настала.

У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи утримувати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під своїм контролем, запропонував останнім вирішити їхні побутові потреби, зокрема придбати пальне, розуміючи при цьому, що внаслідок окупації місцеве населення позбавлене такої можливості.

Погодившись на пропозицію останнього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 22.08.2022 приблизно о 18-30 годині прибули до за місцем тимчасового проживання ОСОБА_5 на території Савинської селищної об`єднаної територіальної громади Ізюмського району Харківської області, де після отримання пального висловили бажання повернутися додому.

Однак, ОСОБА_5 , тримаючи автоматичну вогнепальну зброю у руках, привів її у бойовий стан та висловлюючи погрози фізичною розправою стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , не дозволив останнім залишити територію домоволодіння, де тимчасово проживав.

Під час перебування на території домоволодіння, ОСОБА_5 , в ході спілкування з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пересвідчився, що вони є цивільними особами, не виконували та не сприяли виконанню будь-яких бойових задач, одягнені у цивільний одяг та не мали можливості чинити опір і будуть підкорюватись будь-яким вимогам внаслідок загрози їхньому життю, та які захищені нормами ст. 4 Конвенції.

У подальшому, не пізніше 19 години ОСОБА_5 , разом із двома іншими невстановленими досудовим розслідуванням представниками НЗФ «ЛНР» , які прибули за його проханням за місцем тимчасового проживання останнього, та усвідомлювали що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є цивільним особами і не беруть участі у збройному конфлікті, домовилися про спільне вчинення порушення законів та звичаїв війни у вигляді насильства над ОСОБА_7 та вчинення насильницьких дій сексуального характеру, в тому числі зґвалтування стосовно ОСОБА_6 .

Цього ж дня, після 19 години (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вбачається за можливе) ОСОБА_5 разом з іншими двома невстановленими досудовим розслідуванням представниками НЗФ «ЛНР», перебуваючи на території домоволодіння населеного пункту Савинської селищної об`єднаної територіальної громади Ізюмського району Харківської області, де тимчасово проживав, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на насильство над особою та усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою усунення можливих перешкод щодо вчинення сексуального насильства стосовно ОСОБА_6 без її згоди, змусив пройти ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до входу підвалу, розташованого на території зазначеного домоволодіння, погрожуючи їм при цьому автоматичною вогнепальною зброєю. Після чого, коли ОСОБА_7 перебував на порозі входу до підвалу, розташованого на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 наніс удар прикладом автоматичної вогнепальної зброї по тильній частині голови ОСОБА_7 , внаслідок якого останній втратив свідомість та впав до підвалу.

Впевнившись, що ОСОБА_7 втратив свідомість, ОСОБА_5 зачинив двері вказаного підвалу.

Такими діями ОСОБА_5 здійснив фізичне насильство стосовно ОСОБА_7 , тим самим допустив насильство над особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за чим порушив вимоги ст. ст. 31, 32 Конвенції та п. а ч. 2 ст. 75 Протоколу.

Надалі, цього ж дня після 19 год (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вбачається за можливе) ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення зґвалтування ОСОБА_7 , демонструючи автоматичну вогнепальну зброю та користуючись тим, що ОСОБА_6 не здатна чинити опір, висловив словесні погрози ОСОБА_6 вчинити стосовно неї зґвалтування разом з іншими двома невстановленими досудовим розслідуванням представниками НЗФ «ЛНР», та наказав пройти у будинок.

Скориставшись моментом, коли ОСОБА_5 разом з іншими військовими відволіклись, ОСОБА_6 побігла в сторону вхідних воріт та сховалась за автомобілем, проте після того, як двоє інших військових, які прибули на виклик ОСОБА_5 пішли з території вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 почав шукати ОСОБА_6 .

Надалі, ОСОБА_5 , помітивши ОСОБА_6 , схопив останню за волосся та, погрожуючи автоматичною вогнепальною зброєю, потягнув її до будинку.

Знаходячись у будинку, в період з 19-00 години до 21-00 годинив (більш точний час у ході досудового розслідування встановити не вбачається за можливе) ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, усвідомлюючи протиправність їх вчинення відносно цивільного населення в умовах окупації населеного пункту, демонструючи автоматичну вогнепальну зброю, висловлюючи погрози щодо фізичної розправи, користуючись тим, що ОСОБА_6 не здатна чинити опір, наказав ОСОБА_6 лягти на диван у одній з кімнат вказаного будинку та роздягатись. На прохання потерпілої не вчиняти стосовно неї насильство

ОСОБА_5 розлютився та відповів відмовою, погрожуючи розстрілом її чоловіка.

Будучи наляканою за своє життя та життя свого чоловіка, побоюючись здійснення фізичної розправи, ОСОБА_6 лягла на диван, після чого ОСОБА_5 вчинив непристойне торкання своїми руками її частин тіла (плечі, тулуб, ноги). Надалі, ОСОБА_5 продовжуючи злочинні дії, обурившись через те, що ОСОБА_6 не виконала його вимог, свідомо ігноруючи положення Конвенції щодо недопущення зазіхання на сексуальну свободу, автономність та недоторканість жінки, здійснив насильницькі дії з метою зґвалтування

ОСОБА_6 , які полягали у стимуляції власного статевого органу в присутності ОСОБА_6 (мастурбації).

Проте спільний злочинний намір, спрямований на зґвалтування ОСОБА_6 , ОСОБА_5 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки до приміщення будинку зайшов чоловік ОСОБА_6 ОСОБА_7 , який шукав дружину. Будучи наляканою за своє життя та життя свого чоловіка, ОСОБА_6 підкорилась вимогам озброєного ОСОБА_5 та мовчала.

Після того, як ОСОБА_7 вийшов з будинку, ОСОБА_5 , одягнувшись, вийшов із будинку за чоловіком ОСОБА_6 та, повернувшись, в грубій формі наказав ОСОБА_6 вийти з будинку та йти геть, а також, розуміючи, що його дії є порушенням норм міжнародного гуманітарного права (законів та звичаїв війни), з метою уникнення відповідальності під загрозою фізичної розправи на нею, наказав нікому не розповідати про вчинене стосовно неї сексуальне насильство.

Як наслідок ОСОБА_5 вчинив насильницькі дії сексуального характеру, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 27 Конвенції та п.b ч.2 ст.75, ч. 1 ст. 76 Протоколу..

У зв`язку з викладеним, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України 01.06.2023 слідчим за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру громадянину України ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, яке розміщено у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження- газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 01.06.2023 за № 109 та 01.06.2023 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Виклик ОСОБА_5 до СВ УСБУ в Харківській області здійснено на 05.06.2023, 06.06.2023, 07.06.2023 на 12 годину 00 хвилин для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту в якості підозрюваного, у рамках кримінального провадження № 0000409 від 23.03.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28,

ч. 1 ст. 438 КК України, шляхом публікації повістки про виклик для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення за його участю інших процесуальних та слідчих дій у кримінальному провадженні у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 01.06.2023 за № 109 та 01.06.2023 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Повідомлення про підозру та повістки про виклик були також вручені захиснику ОСОБА_3 ..

Будучи повідомленим про виклики у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством, підозрюваний ОСОБА_5 до СВ УСБУ в Харківській області, 05.06.2023, 06.06.2023, 07.06.2023, не з`явився, про поважність причин неприбуття не повідомив, що свідчить про його переховування від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області України («ЛНР»), на підконтрольній Україні території його перебування не встановлено.

Постановами від 29.06.2023, на підставі ст. 281 КПК України, підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук.

Враховуючи вищевикладене, притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінально-процесуальним законодавством, не надається можливим.

Отже, досудовим розслідуванням об`єктивно й переконливо, із підтвердженням конкретними доказами, зібраними з дотриманням принципів законності й верховенства права та у суворій відповідності процедурі, визначеній кримінальним процесуальним законом України, встановлено, що: підозрюваний є військовослужбовцем збройних сил РФ та ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини більш як два рази), що підтверджується повістками про виклик; ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КПК України, що підтверджується переліченими вище матеріалами кримінального провадження в їх сукупності; оголошений в розшук та знаходиться на тимчасово окупованій території Луганської області («ЛНР»); переховується від органів слідства та суду на території Луганської області («ЛНР»), з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

З метою виконання завдань кримінального судочинства, для притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні прокурор вважає доцільним отримати дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні залишив вирішення клопотання на розсуд суду.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши надані сторонами докази, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.

Слідчим відділом Управління СБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 від 23.03.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Відповідно до ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави, на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочинів передбачених ст. 111-1 КК України стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Водночас, положеннями ст. 297-5 КПК України передбачено, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування у зв`язку з прийняттям уповноваженим органом рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Копії процесуальних документів, що підлягають врученню підозрюваному, надсилаються захиснику.

01.06.2023 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 438 КК України, яке вручено останньому у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про виклик останнього відповідно до вимог ч. 8 ст. 135 КПК України 01.06.2023 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Крім того, повідомлення про підозру 01.06.2023 вручено захиснику ОСОБА_3 , який діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 31.05.2023 № 027-270003869,

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України у випадку неможливості вручення письмового повідомлення про підозру в день його складення воно здійснюється у спосіб, передбачений Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 Кодексу, зокрема ст. 135 КПК України.

Здійснити повідомлення про підозру шляхом безпосереднього вручення, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення по телефону або телеграмою не виявилось можливими у зв`язку з перебуванням ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території Луганської області («ЛНР»), про що прокурором надані достатні докази.

Враховуючи викладене, повідомлення про підозру ОСОБА_5 у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України 01.06.2023 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1425-р «Про друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2023 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості» є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в якому у 2023 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості. У такий же спосіб були опубліковані виклики ОСОБА_5 на 05.06.2023, 06.06.2023, 07.06.2023, для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000409 від 23.03.2023, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Однак, у вказані дати підозрюваний не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Зі змісту листа начальника 1 відділу ГВ КР УСБУ в Харківській області від 12.06.2023 №6/908 ГВ КР УСБУ в Харківській області в ході проведення пошукових заходів на виконання доручення слідчого від 12.06.2023 №70/6-4597 в рамках кримінального провадження № 0000409 від 23.03.2023 за ч. 1 ст. 438 КК України встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 на теперішній час знаходиться на тимчасово окупованій території Луганської області («ЛНР»), перебування ОСОБА_5 на підконтрольній Україні території, не встановлено.

Згідно листів заступника командира ВЧ № НОМЕР_1 Оборони України ОСОБА_9 №222/0Д/3478 від 09.06.2023 та №222/ОД/3600 від 16.06.2023 та інших документів, доданих до клопотання, ОСОБА_5 є військовослужбовцем ЗС РФ .

Враховуючи викладене, слідчий суддя погоджується, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 умисно переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України в Луганській області.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає дотриманими при врученні ОСОБА_5 повідомлення про підозру від 01.06.2023 року вимоги ст. ст. 276-278, 135 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 13.06.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_5 обраний запобіжний у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Постановою слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області майора юстиції ОСОБА_10 від 29.06.2023 ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук.

Виходячи з фактичних даних, що містяться у долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про достатність зібраних доказів обвинувачення для початку спеціального розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 чт. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, зокрема: заява про вчинення злочину ОСОБА_6 від 23.03.2023; протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 від 03.04.2023; протокол впізнання за участю ОСОБА_6 від 03.04.2023; протокол огляду місця події від 23.03.2022; постанова про визнання предметів та документів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 23.03.2023; заява ОСОБА_11 від 23.03.2023; протокол огляду сайту від 31.03.2023;протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 03.04.2023; протокол впізнання за участю ОСОБА_7 від 03.04.2023 з додатками;доручення в порядку ст. ст. 40, 41 КПК України від 24.04.2023 за вих. № 70/6-3088; відповідь на доручення від 25.04.2023 за вх. №6/649; протокол огляду місця події від 25.04.2023; постанова про визнання предметів та документів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 25.04.2023; протокол огляду місця події від 25.04.2023; копія протоколу огляду місця події від 25.04.2023; заява ОСОБА_12 від 25.04.2023; протокол огляду речей та документів від 19.04.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 25.04.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 25.04.2023; протокол огляду від 27.04.2023; рапорт від 27.04.2023;заява ОСОБА_11 від 28.04.2023; протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 від 28.04.2023; протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 від 28.04.2023; запит до Київського районного суду м. Харкова від 05.05.2023 за вих. № 70/6-3484; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 05.05.2023; 2-й примірник Постанови про застосування заходів безпеки від 22.05.2023 № 70/6-3863цт; протокол роз`яснення обов`язку щодо нерозголошення даних досудового розслідування та обов`язку використання змінених анкетних даних від 22.05.2023; 2-й примірник Постанови про застосування заходів безпеки від 22.05.2023 № 70/6-3864цт; протокол роз`яснення обов`язку щодо нерозголошення даних досудового розслідування та обов`язку використання змінених анкетних даних від 22.05.2023; запит до в/ч НОМЕР_2 від 23.05.2023 за вих. № 70/6-3948; протокол огляду інтернет ресурсу від 02.06.2023; відповідь оперативного підрозділу на доручення від 12.06.2023; постанова про уточнення анкетних даних від 12.06.2023; доручення в порядку ст. ст. 40, 41 КПК України від 01.06.2023 за вих № 70/6-4181; відповідь на доручення від 02.06.2023 за вх. №6/863.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування про здійснення спеціального досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000409 від 23.03.2023 стосовно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 297-1 - 297-4 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_2 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000409 від 23.03.2023 відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 від 23.03.2023 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджанської Республіки, громадянина України, командира розрахунку ГРВ 1 стрілецького батальйону 202 стрілецького полку мобілізаційного резерву 4 окремої мотострілкової бригади 2 армійського корпусу 8 загально-військової армії південного військового округу ЗС РФ (рядового), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

У випадку затримання ОСОБА_5 або добровільної його явки до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснювати згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1