Ухвала

Іменем України

23 травня 2023 року смт.Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000420 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за фактично проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.122 КК України,

встановив:

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили суд закрити провадження за ч.1 ст.122 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків та надали відповідне письмове клопотання.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України, та зауважила, що згідно позиції ВСУ згода потерпілого при розгляді клопотання про закриття кримінального провадження є не обов`язковою.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4 15.04. 2018 року, приблизно о 02:15 годині, перебував біля магазину «Копійка», який розташований за адресою: Дніпропетровська область Дніпровський район с. Сурсько-Литовське, вул. Центральна, 7 де між ним та раніше йому знайомим мешканцем с. Сурсько-Литовське ОСОБА_6 виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин.

Під час конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

У зазначений час та у зазначеному місці ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи на ґрунті особистої неприязні, із силою завдав останньому два удари кулаком в обличчя.

Внаслідок завданих ОСОБА_4 ударів потерпілому ОСОБА_6 були заподіяні, згідно висновку судово-медичної експертизи № 2574е від 27.08. 2018 року, тілесні ушкодження у вигляді: закритої червоно-мозкової травми, забою головного мозку 1-го ступеню, втисненого перелому передньої стінки лобної пазухи праворуч, синця на верхній та нижній повіці правого ока більш у внутрішнього кута. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день) на підставі п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень».

Таким чином суд прийшов до висновку що з моменту вчинення інкримінованого злочину минуло більш 5-ти років.

Строк давності - це передбачений статтею 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК).

У той же час, відповідно до ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Як встановлено судом, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке відповідно ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого, з дня його вчинення минуло понад п`ять років, перебіг давності не зупинявся та не переривався, в судовому засіданні обвинувачений просив звільнити його від кримінальної відповідальності.

Враховуючи зазначене, та думку прокурора який не заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_4 суд вважає, що його слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, у зв`язку із закінченням встановлених ст. 49 КК України строків притягнення до кримінальної відповідальності.

При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Окрім того, відповідно до практики Верховного Суду у справі №204/2626/21 від 23 червня 2022 року згода потерпілого на закриття з підстав ст. 49 КК України не є обов`язковою.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 слід залишити без розгляду, що не позбавляє його можливості звернутися до суду в цивільному провадженні.

Аналогічні висновки щодо подібного правозастосування викладені в постановах Верховного Суду від 25.02.2021 року у справі №192/3301/16-к та 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к.

Запобіжний захід ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні, згідно зміненого обвинувального акту, які прокурор просив стягнути з обвинуваченого на користь держави, суд, враховуючи правовий висновок ОП ККС ВС, викладений в постанові від 12.09.2022 року (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21) зазначає: якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, ч. 1 ст. 49 КК України, ст.ст. 369-372, 377 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України на підставі ст.49 КК України.

Кримінальне провадження № 0000420 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Речові докази по кримінальному провадженні № 0000420, а саме: диски із записами слідчого експерименту від 23 серпня 2018 року за участю потерпілого ОСОБА_6 та 22 листопада 2018 року за участю свідка ОСОБА_7 - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.с.к.п. 78, 115).

Ухвала про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1