Провадження № 1-кп/734/49/23 Справа № 734/3438/21
В И Р О К

іменем України

19 липня 2023 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000290 від 05.07.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, інваліда 3 групи, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

за участі учасників кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої - ОСОБА_8

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «MAN L04», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М-01 «Київ - Чернігів - Н. Яриловичі» в с. Сираї Чернігівського (Козелецького) району Чернігівської області зі сторони м. Чернігова в напрямку м. Києва.

Рухаючись у вищевказаному напрямку, о 23.50 год., ОСОБА_3 проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, рухаючись зі швидкістю 82,29 км/год перевищив максимально дозволену швидкість у населеному пункту позначеного дорожнім знаком 5.45, який водій об`єктивно спроможний був виявити, та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який рухався в попутному з автомобілем напрямку руху в лівій смузі для руху.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньо черепної травми - крововиливів в м`які тканини голови, забою головного мозку, крововиливів в м`які мозкові оболонки та шлуночки мозку, садна та забійної рани на голові; закритої травми грудної клітки - переломів 2-10 ребер справа, забою легень, розривів правої долі печінки, відкритого перелому великогомілкової кістки правої гомілки, травматичної ампутації 3,4 пальців правої ступні, множинних саден на верхніх та нижніх кінцівках, на животі справа, синця на правій стопі, які мають ознаки тяжкого ступеню тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , є закрита внутрішньочерепна травма - крововиливи в м`які тканини голови, забій головного мозку, крововиливи в м`які мозкові оболонки та шлуночки мозку в сполученні з закритою травмою грудної клітки - множинні переломи ребер, забій обох легень, розриви печінки, відкритий перелом правої великогомілкової кістки, які супроводжувались травматичним шоком.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.3 б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну) та п. 12.4 (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що стало причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтвердивши під час допиту обставини, викладені в обвинувальному акті. Також обвинувачений зазначив, що є внутрішньо переміщеною особою, все майно залишилося в окупованому м. Донецьк, у зв`язку з чим не мав можливості відшкодувати завдану потерпілій шкоду. Вчасно перед нею не вибачився, оскільки перебував на лікуванні. При вирішенні позову послався на розсуд суду.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 підтримала позовні вимоги у повному обсязі та в ході допиту показала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 вночі подзвонила сестра та повідомила, про те, що її ( ОСОБА_8 ) сина збили на смерть. Виїхала на місце події, де перебувала до ранку. Обвинувачений завдану їй кримінальним правопорушенням шкоду не відшкодував, вибачився лише раз, коли справа перебувала в суді, не намагався з нею спілкуватися, співчуття не висловлював.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, крім його визнавальних показань також підтверджується наступними доказами:

- рапортом старшого інспектора-чергового відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області від 04.07.2021, згідно з яким 04.07.2021 о 23.54 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 04.07.2021 о 23.53 год. поступив виклик про збиття людини на виїзді з с. Сираї.

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.07.2021 з додатками до нього - схемою місця ДТП та ілюстративною таблицею, відповідно до яких зафіксовано відомості щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля «MAN L04», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_2 на автомобільній дорозі в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 с. Сираї, внаслідок якої загинув ОСОБА_9 . Під час огляду місця події вилучено взуття (кросівки) потерпілого, автомобіль направлено на майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів;

- висновком експерта від 24.09.2021 № 6, відповідно до якого при експертизі трупа ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита внутрішньо черепна травма - крововиливи в м`які тканини голови, забій головного мозку, крововиливи в м`які мозкові оболонки та шлуночки мозку, садно та забійна рана на голові; закрита травма грудної клітки - переломи 2-10 ребер справа, забій легень, розриви правої долі печінки, відкритий перелом великогомілкової кістки правої гомілки, травматична ампутація 3,4 пальців правої ступні, множинні садна на верхніх та нижніх кінцівках, на животі справа, синець на правій стопі. Виявлений комплекс тілесних ушкоджень має ознаки тяжкого ступеню тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Виявлені тілесні ушкодження заподіяні при житті та зумовлені комплексом однієї травми в умовах дорожньо-транспортної пригоди та могли бути заподіяні при дорожньо-транспортній пригоді та спричинені дією тупих предметів по механізму удару та тертя в результаті удару частинами транспортного засобу, який рухався, в тому числі за обставин дорожньо-транспортної пригоди, що вказані в описовій частині постанови.

В мить травми потерпілий ОСОБА_9 знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні та в момент первинного контакту - удару виступаючими частинами транспортного засобу був звернутий правою заднє боковою поверхнею тіла по відношенню до транспортного засобу чи перебував у близькому до цього положенні. Встановити в якому положенні знаходився потерпілий ОСОБА_9 в момент первинного контакту, тобто стояв, йшов, біг, лежав чи сидів неможливо в зв`язку з недостатністю судово-медичних даних.

Слідів та ушкоджень, які б свідчили про переїзд тіла колесами транспортного засобу, що рухався, не виявлено.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 є закрита внутрішньочерепна травма - крововиливи в м`які тканини голови, забій головного мозку, крововиливи в м`які мозкові оболонки та шлуночки мозку в сполученні з закритою травмою грудної клітки - множинні переломи ребер, забій обох легень, розриви печінки, відкритий перелом правої великогомілкової кістки, які супроводжувались травматичним шоком. Причина настання смерті знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями у вигляді закритої внутрішньочерепної травми та закритої травми грудної клітки. Враховуючи дані, що були отримані під час дослідження трупних явищ, смерть його могла настати ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При судово-токсикологічній експертизі крові, сечі від трупа ОСОБА_9 виявлено етанол в концентрації: в крові - 3.1 г/л, в сечі - 4.8 г/л, що відносно живої людини може відповідати тяжкому отруєнню алкоголем.

- висновком експерта від 04.08.2021 № 67-МК, згідно з яким на наданій на експертизу парі кросівок, а саме по центру носкової частини та на каблуці підошви правого кросівка виявлено дві ділянки ковзання у вигляді паралельних смуг, валиків та борозен, без чіткої направленості слідів, які могли виникнути внаслідок ковзання ноги взутої в даний кросівок по нерівній шероховатій поверхні, проте однозначно вказати напрям ковзання, з огляду вираженості даних слідів та зношеності самого взуття, не представляється можливим. В момент первинного контакту пішохід перебував у динамічному положенні, найімовірніше йшов;

- висновком експерта від 13.08.2021 № СЕ-19/125-21/5912-ІТ, відповідно до якого в умовах місця події мінімально можлива швидкість руху автомобіля «MAN L04», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 з врахуванням видимого сліду гальмування залишеного на місці події загальною довжиною 40,3 м дорівнює 82,29 км/год (під час проведення розрахунку не враховуються затрати кінетичної енергії, що були витрачені на взаємодію з пішоходом ОСОБА_9 );

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.08.2021 з додатками до нього - схемою № 1, ілюстративною таблицею, проведеного за участі ОСОБА_3 . Під час цієї слідчої дії проведено відтворення обстановки та обставин події - дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_2;

- висновком експерта від 13.09.2021 № СЕ-19/125-21/7529-ІТ, згідно з яким в умовах місця події водій автомобіля мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, рухаючись керованим автомобілем з початкової швидкості 50 км/год, з відстані конкретної видимості пішохода 48,2 м, шляхом своєчасного нормативного застосування гальмування, тобто шляхом виконання вимог п. 12.4, 12.3 ПДР. В умовах місця події водій автомобіля повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.2, п. 12.4 ПДР, а з моменту можливості спостерігати в полі свого зору пішохода у відповідності до вимог п. 12.3 (з урахуванням визначення терміну «перешкода для руху») ПДР. В умовах місця події, за показами водія автомобіля, з технічної точки зору, вбачається наявність технічного причинного зв`язку лише між невідповідними діями водія автомобіля вимогам п. 12.4 ПДР (щодо вибору швидкості керованого автомобіля перед гальмуванням при русі в межах населеного пункту позначеного дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту» ПДР) та подією виникнення дорожньо-транспортної пригоди;

- висновком експерта від 22.09.2021 № СЕ-19/125-21/5849-ІТ, згідно з яким первинний контакт між автомобілем «MAN L04», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та пішоходом ОСОБА_9 відбувся в межах другої смуги (напрямок руху в сторону м. Київ) проїжджої частини, на деякій незначній відстані перед місцем розташування ближньої (з урахуванням напрямку руху автомобіля) границі місця розташування об`єкту з позначкою «4», тобто перед «зоною осипу скла фари лівої та вітрового скла». В більш конкретних розмірних параметрах встановити місце наїзду автомобіля на пішохода експертним шляхом не представляється можливим за недостатньої інформативності схеми;

- висновком експерта від 27.09.2021 № СЕ-19/125-21/5844-ІТ, згідно з яким на момент проведення експертного огляду, застосованими методами дослідження, несправностей в системі рульового керування автомобіля «MAN L04», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які б перебували в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою не виявлено. Оскільки несправності системи рульового управління, які б перебували в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою і існували до події ДТП, не виявлені, то частину запитання: «…..якщо так, то чи міг їх виявити водій до події ДТП?» вирішити експертним шляхом не представляється можливим через не виявлення несправностей, які могли існувати до моменту ДТП. На момент проведення експертного огляду застосованими методами дослідження несправностей в робочій гальмівній системі автомобіля «MAN L04», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які б перебували причинному зв`язку з ДТП експертом не виявлено. Оскільки несправності робочої гальмівної системи автомобіля, які б перебували в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою не виявлено, то частину запитання: «…..якщо так, то чи міг їх виявити водій до події ДТП?» вирішити експертним шляхом не представляється можливим через не виявлення несправностей, які могли існувати до моменту ДТП. Доступними методами дослідження несправностей в системі головного світла фар автомобіля «MAN L04», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які б перебували в причинному зв`язку з ДТП не виявлено. Оскільки на момент експертного огляду технічних несправностей в системі головного світла фар автомобіля «MAN L04», які б перебували в причинному зв`язку з ДТП не виявлено, то частину запитання: «……..якщо так, то чи міг їх виявити водій до події ДТП?» вирішити експертним шляхом не представляється можливим через не виявлення несправностей, які могли бути до моменту ДТП. На момент ДТП система головного світла фар автомобіля «MAN L04», реєстраційний номер НОМЕР_1 була включена в режимі ближнього світла фар;

- висновком від 05.07.2021 № 24 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого у ОСОБА_3 ознак сп`яніння не виявлено;

- речовими доказами: кросівками потерпілого ОСОБА_9 та автомобілем «MAN L04» реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_9 від 07.07.2021 серії НОМЕР_2 .

Згідно з протоколом затримання від 05.07.2021 ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України о 04.11 год. 05.07.2021 та цього ж дня його звільнено на підставі постанови прокурора від 05.07.2021, копію якої вручено затриманому о 18.30 год.

Обвинувачений ОСОБА_3 є інвалідом 3 групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 195542. Він перебував з 25.08.2021 по 31.08.2021, з 12.11.2021 по 26.11.2021 на стаціонарному лікуванні, а також лікувався амбулаторно.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілу ОСОБА_8 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

У обвинувальному акті пом`якшуючою покарання обставиною також зазначено щире каяття.

Щире каяття засвідчує критичну оцінку винним вчиненого ним кримінального правопорушення, співчуття до потерпілого, прагнення зменшити негативні наслідки його протиправної поведінки. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль із приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Хоча обвинувачений ОСОБА_3 і визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, однак не прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки, не відшкодував та не намагався відшкодувати завдану шкоду, не висловлював співчуття потерпілій, вибачився перед нею лише коли справа була в провадженні суду, що виключає наявність в його діях щирого каяття, як обставини, яка пом`якшує покарання.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини його вчинення, наслідки, що настали (смерть потерпілого), вік потерпілого, якому на день смерті було 27 років, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем колишньої роботи характеризується позитивно, його вік, стан здоров`я (є інвалідом 3 групи), зміст досудової доповіді, наявність обставини, яка пом`якшує покарання за відсутності обставин, що обтяжують покарання та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права керування транспортними засобами. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним так і іншими особами.

Потерпілою ОСОБА_8 пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 , про стягнення 500000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що неправомірними суспільно-небезпечними діями відповідача позивачу завдано глибоких немайнових втрат, спричинених тяжкими моральними та фізичними стражданнями, які позначились негативними змінами в її житті. Позивач втратила найближчу людину - сина, який не може надати фізичної, матеріальної та моральної підтримки, навіки втрачена можливість спілкування з рідною людиною. Щоденні думки та спогади, негативні переживання, емоційні реакції при згадуванні про загибель сина, відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, дратівливість, реакції замикання в собі, бажання уникати контактів та спілкування, почуття обурення - постійні супутники нинішнього життя позивача. Наслідки вчиненого відповідачем кримінального правопорушення постали для позивача як суттєво психотравмуючі, обумовили порушення фізичної та психоемоційної сфери існування особистості, перешкоджають можливостям активної та повноцінної життєдіяльності, викликають появу негативних психологічних переживань, чим спричинили моральні страждання.

Вирішуючи питання цивільного позову, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою що до неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що потерпілій ОСОБА_8 заподіяна моральна шкода, оскільки вона зазнала сильних душевних страждань та хвилювань, внаслідок загибелі її сина у результаті винних неправомірних суспільно-небезпечних дій відповідача.

При визначенні розміру моральної шкоди суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, враховує глибину та ступінь моральних страждань потерпілої і приходить до висновку про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_8 моральної шкоди у розмірі 500000 грн.

Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 5491.84 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_3 в дохід держави.

Накладений згідно з ухвалою слідчого судді від 07.07.2021 арешт на речовий доказ підлягає скасуванню.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, підстав для його застосування до набрання вироком законної сили не встановлено.

Керуючись ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зарахувати 1 (один) день попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з розрахунку один попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 у дохід держави 5491 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто одну) гривню 84 копійки процесуальних витрат.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) 500000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді від 07.07.2021 на речовий доказ автомобіль «MAN L04», реєстраційний номер НОМЕР_1 - скасувати.

Речові докази: кросівки - повернути потерпілій ОСОБА_8 , автомобіль «MAN L04», реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_11 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1