Провадження № 1-кс/686/3918/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення.

Скаргу обґрунтовує тим, що 04.04.2023 звернулася засобами поштового зв`язку до осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364 ч.1, 365 ч. 1, 368 ч. 3, 387 ч. 2, ч. 1 ст. 387 КК України слідчими СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, якими здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002985 від 04.05.2018, а також колишнім прокурором ОСОБА_4

27.04.2023 отримала відповідь ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, згідно якої Управління не знайшло підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою про злочини.

Окрім того, 08.05.2023 отримала листа Хмельницького УДВБ НП України про проведення спеціальної перевірки щодо обставин, викладених у заяві ОСОБА_3 .

Відомості за її заявою до ЄРДР внесені не були, з чим скаржниця не погоджується.

Просить зобов`язати службову особу ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень на підставі заяви ОСОБА_3 від 04.04.2023 та розпочати досудове розслідування щодо викладених у заяві фактів.

Скаржниця в судовому засіданні вимоги скарги підтримала у повному обсязі. Зазначила, що у ході розгляду справ за участю ЖБК «Подільський край» ОСОБА_4 неодноразово розголошував відомості, здобуті у межах кримінального провадження № 0002985, що підтверджується технічними записами судових засідань, долученими нею до заяви про вчинення кримінальних правопорушень. Також уважає, що про наявність у діях слідчих СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, якими здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002985 від 04.05.2018, складу злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.1, 365 ч. 1, 368 ч. 3 КК України свідчить і те, що слідчими неодноразово надавалися для ознайомлення матеріали, здобуті у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , довіреність якому на представництво інтересів ЖБК «Подільський край» видавалася ОСОБА_4 , незважаючи на її повідомлення слідчої про те, що ОСОБА_4 не має права представляти інтереси ЖБК. Разом з тим, указала, що на сьогодні фактично існує колізія, оскільки згідно протоколу загальних зборів членів ЖБК «Подільський край» від 24.06.2020 на посаду голови правління ЖБК було обрано ОСОБА_4 , а зборами від 26.09.2020 головою обрано ОСОБА_6 . Також пояснила, що рішенням у справі № 924/790/22, яке на набрало законної сили, оскільки переглядається судом апеляційної інстанції, визнано недійсним рішення, яким зокрема головою ЖБК обрано ОСОБА_4 , оформлені протоколом загальних зборів членів ЖБК "Подільський край" №1/06-20 від 24.06.2020 року.

Слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, відповідно до ст.306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із наданих сканокопій матеріалів перевірки за заявою ОСОБА_3 слідує, що 04.04.2023 остання направила до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому повідомлення про вчинення слідчими СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, якими здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002985 від 04.05.2018, а також ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364 ч.1, 365 ч. 1, 368 ч. 3, 387 ч. 2, ч. 1 ст. 387 КК України.

У заяві ОСОБА_3 вказувала, що у ході розгляду цивільної справи № 924/480/22 за позовом ЖБК «Подільський край» до ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 про стягнення збитків з боку ЖБК «Подільський край», від імені якого діяв ОСОБА_4 було подано заяву про поновлення процесуального строку і витребування доказів, у якій містилося посилання на висновок аналітичного дослідження про результати дослідження фінансово-господарської діяльності ЖБК «Подільський край», підготовлений ГУ ДПС України 04.08.2022 та долучено копію протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, згідно якого за клопотанням ОСОБА_4 представнику ЖБК «Подільський край» слідчою ОСОБА_8 були надані для ознайомлення матеріали кримінального провадження № 0002985, зокрема і висновок аналітичного дослідження. Окрім того, представником ЖБК «Подільський край» була надана розписка про зобов`язання не розголошувати висновок аналітичного дослідження. Також ОСОБА_4 указав у заяві, що фігурантами у кримінальному провадженні № 0002985 є обоє відповідачів.

Заяву про поновлення процесуального строку і витребування доказів було подано також і у ході розгляду справи № 924/425/22 за позовом ЖБК «Подільський край» до ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_9 про стягнення збитків. Водночас, згідно її змісту фігурантами у кримінальному провадженні № 0002985 було указано відповідачі у даній справі.

Також указує, що ОСОБА_4 , будучи допитаним як представник ЖБК «Подільський край» 24.03.2023 у ході судового розгляду справи № 924/790/22 за позовом ОСОБА_10 до ЖБК «Подільський край», Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про визнання рішень незаконними та скасування внесених змін до ЄДР, вчинив дії щодо розголошення даних досудового розслідування, в тому числі і змісту висновку аналітичного дослідження про результати дослідження фінансово-господарської діяльності ЖБК «Подільський край», а також повідомляв відомості, зібрані під час досудового розслідування. На запитання ОСОБА_3 ОСОБА_4 повідомив, що йому дозволено розголошувати дані досудового розслідування.

Фігурантом у кримінальному провадженні, яке розслідується з 2018 року за ч. 5 ст. 191 КК України, називав позивача у справі № 924/790/22.

Окрім того, повідомляв, що фігурант це особа, стосовно якої буде оголошена підозра та ствердно відповів на запитання, чи буде оголошена підозра ОСОБА_10 , сказавши: «Я не вважаю. Я сказав, що буде підозра. Я знаю, до чого це все іде».

У приватним розмовах ОСОБА_4 дав зрозуміти, що написання відносно нього заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 387 КК України, не дасть жодного результату, а намагання вирішити питання через суд не увінчається успіхом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 , як представник ЖБК «Подільський край» використовує дані, отримані в ході досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0002985, уважає, що він ввійшов в злочинну змову з працівниками правоохоронних органів з метою заволодіння майном третіх осіб, з яких шляхом тиску, зловживанням службовим становищем та залякуванням кримінальною відповідальністю, здійснюється вимагання грошових коштів, в тому числі методом звернення до суду із безпідставними позовами.

Внаслідок зловживання слідчими службовим становищем, вбачає у їх діях: розголошення даних досудового розслідування без належних повноважень; тиск на фізичних осіб шляхом зловживання слідчими своїм службовим становищем; здійснення досудового розслідування з отриманням неправомірної вигоди від особи, яка ніби-то представляє інтереси заявника.

Заява ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень була зареєстрована у ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому 05.04.2023 за № 769 зкп.

Листом № 769 зкп/14-01-01-1579/2023 від 17.04.2023 за підписом керівника про першого СВ (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому М. Борусовського заявниці направлено відповідь, за змістом якої об`єктивних даних, які би свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, встановлено не було. Водночас заяву направлено до Хмельницького УДВБ НП України з метою проведення перевірки по викладених у заяві фактах.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Ч. 1 ст. 364 КК України встановлює кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

За ч. 1 ст. 365 КК України кримінально-караним визнається перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Диспозицією ч. 3 ст. 368 КК України як кримінально-каране кваліфікується прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі або вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Аналіз змісту заяви ОСОБА_3 про злочин свідчить про те, що в основу умовиводів скаржниці про наявність складу злочинів у діях слідчих СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, якими здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002985 від 04.05.2018, покладено лише озвучене самим же ОСОБА_11 у ствердній та безальтернативній формі суб`єктивне бачення та стійке переконання останнього стосовного того, що за наслідками досудового розслідування означеного кримінального провадження ОСОБА_10 буде оголошена підозра.

Однак, сама по собі суб`єктивна оцінка розслідуваного кримінального правопорушення з боку третіх осіб (у даному випадку ОСОБА_4 ), ставлення певної особи до перспективи розслідуваного кримінального провадження, позиція та/або переконання щодо установлення винних у вчиненні кримінального правопорушення осіб та їх можливого майбутнього процесуального статусу, а тим паче обіймання у певний час ОСОБА_4 посади прокурора, жодним чином не дає права кваліфікувати як злочинні дії працівників правоохоронних органів, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002985 від 04.05.2018, вважаючи, що вони причетні до прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди або ж перевищення службових повноважень чи зловживання ними у ході розслідування кримінального провадження, та перебування їх у змові із ОСОБА_4 , оскільки жодних об`єктивних даних тому не наведено.

Оцінюючи аргументи скаржниці у тій частині, де остання звертає увагу на йменування ОСОБА_4 певних осіб як «фігурантів» кримінального провадження, доцільно звернути увагу на норми частини першої, другої, третьої статті 62 Конституції України, згідно з якими особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Гарантії реалізації такого принципу встановлені Цивільним кодексом України, де указано, що ім`я фізичної особи, яка затримана, підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, або особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може бути використане (обнародуване) лише в разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо неї або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та в інших випадках, передбачених законом (ч. 4 ст. 296 ЦК України).

Кримінальна відповідальність передбачає офіційну оцінку відповідними державними органами поведінки особи як злочинної. Підставою кримінальної відповідальності є наявність у діяннях особи складу злочину, передбаченого кримінальним законом (Рішення від 27 жовтня 1999 року у справі № 9-рп/99 за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 80 Конституції України).

Ймовірне порушення вимог цивільного законодавства (озвучена ОСОБА_11 позиція про ОСОБА_10 як майбутнього підозрюваного, до офіційної оцінки його діянь як злочинних відповідними правоохоронними органами) може лише слугувати підставою цивільно-правової відповідальності винних осіб, у випадку доведення та встановлення вказаних обставин, а відповідний спір має розглядатися у цивільно-правовому поряду. Вказане не є підставою для ініціювання кримінального провадження.

Також у заяві не викладено і обставин, які би давали достатні підстави кваліфікувати дії слідчих СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області за ч. 2 ст. 387 КК України, а саме як вчинене ними розголошення даних досудового розслідування. Так, у заяві про вчинення злочину ОСОБА_3 зазначає, що до заяви про поновлення процесуального строку і витребування доказів ОСОБА_4 було додано копію протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування та розписку представника ЖБК «Подільський край» про зобов`язання не розголошувати висновок аналітичного дослідження.

Ч. 1 ст. 222 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Таким чином, кримінально-процесуальним законодавством на слідчого покладений обов`язок надати матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням певних випадків. І саме слідчий вправі визначати обсяг доказів, з якими вправі ознайомлюватися той чи інший учасник кримінального провадження, а також оцінювати існуючі ризики щодо можливої шкоди для досудового розслідування у випадку надання сторонам кримінального провадження конкретних матеріалів для ознайомлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Ч. 2 ст. 222 КПК України на слідчого покладено обов`язок із попередження осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу.

І у заяві про злочин ОСОБА_3 указує, що цей обов`язок слідчим було виконано, оскільки відібрано від представника ЖБК «Подільський край» розписку про зобов`язання не розголошувати висновок аналітичного дослідження.

У скан-копіях матеріалів перевірки, витребуваних з ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, міститься протокол про надання представнику ЖБК «Подільський край» ОСОБА_5 доступу до матеріалів досудового розслідування від 31.10.2022, яким зафіксовано факт надання слідчою СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_8 доступу та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002985 від 04.05.2018 та висновком аналітичного дослідження №21/22-01-08-07-21/37920668 від 04.08.2022.

Також слідчою 31.10.2022 було відібрано розписку від представника ЖБК «Подільський край» ОСОБА_5 про зобов`язання не розголошувати висновок аналітичного дослідження №21/22-01-08-07-21/37920668 від 04.08.2022.

І законна процесуальна діяльність представників правоохоронних органів в межах їх посадової дискреції не може бути підставою для їх кримінального переслідування.

Позиція скаржниці з приводу того, що використання ОСОБА_4 даних, отриманих в ході досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0002985, указує на перебування його у злочинній змові з працівниками правоохоронних органів з метою заволодіння майном третіх осіб, з яких шляхом тиску, зловживання службовим становищем та залякуванням кримінальною відповідальністю, здійснюється вимагання грошових коштів, оцінюється слідчою суддею критично, оскільки використання певною особою матеріалів, здобутих у законний спосіб у межах конкретного кримінального провадження (у випадку доведення такого), лежить поза віданням та контролем представників органу досудового розслідування і жодним чином не указує на причетність слідчих до кримінально-протиправних діянь.

Також відсутній і склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.387 КК України у діях ОСОБА_4 , а саме розголошення даних оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування, оскільки відповідальність за цією нормою КК України виступає лише у випадку розголошення без письмового дозволу прокурора, слідчого даних досудового розслідування особою, попередженою в установленому законом порядку про обов`язок не розголошувати такі дані, про що чітко зазначено у диспозиції ч. 1 ст. 387 КК України.

Про обов`язок не розголошувати дані досудового розслідування в установленому ч. 2 ст. 222 КПК України порядку було попереджено лише ОСОБА_5 , що підтверджується протоколом про надання представнику ЖБК «Подільський край» ОСОБА_5 доступу до матеріалів досудового розслідування від 31.10.2022, однак про вчинення кримінального правопорушення з боку указаної особи у заяві про вчинення кримінальних правопорушень не йдеться, а отже і не оцінюється слідчою суддею у ході розгляду означеної скарги. Натомість стверджується про розголошення та використання в господарських спорах відомостей, встановлених і здобутих у межах кримінального провадження № 0002985 саме ОСОБА_4 .

Відомості про те, що саме ОСОБА_4 попереджався в установленому законом порядку з відповідною фіксацією в протоколі певної слідчої (розшукової) дії, про обов`язок не розголошувати відомі йому дані досудового розслідування, ні скарга, ні заява про злочин із долученими до неї додатками, не містить.

Жодних об`єктивних даних, які би свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 387 КК України слідчими СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, якими здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002985 від 04.05.2018 та ОСОБА_4 , у заяві ОСОБА_3 не викладено. Твердження про тиск з боку слідчих на фізичних осіб шляхом зловживання ними службовим становищем та здійснення досудового розслідування з отримання неправомірної вигоди від особи, яка представляє інтереси заявника є голослівними та об`єктивно не підтвердженими та ґрунтується лише на суб`єктивних висловлюваннях (якщо такі дійсно мали місце) ОСОБА_4 .

Критично слід оцінити і посилання скаржниці у судовому засіданні на те, що на факт злочину у діях слідчих СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області указує те, що ними неодноразово надавалися матеріали, здобуті у кримінальному провадженні № 0002985, ОСОБА_5 , довіреність якому на представництво інтересів ЖБК «Подільський край» видавалася ОСОБА_4 , незважаючи на повідомлення слідчої про те, що ОСОБА_4 не має права представляти інтереси ЖБК, оскільки сама заявниця пояснила, що наразі утворилася колізія та фактично головою ЖБК «Подільський край» визначено двох осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_4 і тривають господарсько-правові спори, якими вирішується, серед іншого, питання визнання недійсності рішення, оформленого протоколом загальних зборів членів ЖБК "Подільський край" №1/06-20 від 24.06.2020 року, якими, в тому числі, головою правління ЖБК було обрано ОСОБА_4 .

Рішення у справі № 924/790/22, яким визнано недійсними рішення, оформлені протоколом загальних зборів членів ЖБК "Подільський край" №1/06-20 від 24.06.2020 року, на сьогодні законної сили не набрало, оскільки переглядається судом апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, представником органу досудового розслідування обґрунтовано не внесено вказані відповідні відомості до ЄРДР, а у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення слід відмовити.

Керуючись ст.ст.214,303,306,307 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя