УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/193/23

Номер провадження 1-кс/495/1107/2023

23 травня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_4 : адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Білгород-Дністровського Одеської області клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП України в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у виді застави на тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

23.05.2023 року слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП України в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про зміну запобіжного заходу у виді застави на тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 Кримінального кодексу України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчим СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001383 від 07.12.2022 року за правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", 24 лютого 2022 року Указом Президента України за № 64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин строком на 30 діб, який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-1X, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX), Указом Президента України від 07.11.2022 за № 757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 за № 2738-IX, відповідно до якого строк дії воєнного стану на всій території України продовжено до 05 години 30 хвилин 19.02.2023).

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з?єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв?язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв?язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, зокрема, ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 за № 1455, якою затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в?їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», визначено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Виключний перелік громадян України, які наділені правом перетинання державного кордону, у період воєнного стану, передбачений Правилами перетинання державного кордону громадянами України», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Так, ОСОБА_4 розуміючи, що на період дії воєнного стану на території України, з метою забезпечення обороноздатності держави, захисту незалежності та територіальної цілісності України, особам призовного віку (від 18 до 60 років), які підлягають мобілізації (придатним до військової служби), тимчасово заборонено виїзд за межі території України, прийняв для себе рішення організувати незаконне переправлення таких осіб через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, за грошову винагороду, усвідомлюючи, що таким чином він буде спонукати та допомагати вказаним особам уникнути призову під час мобілізації, ухилятись від виконання конституційного обов`язку захищати Вітчизну, її незалежність та територіальну цілісність, передбаченого ст. 65 Конституції України, що може підірвати обороноздатність Держави.

З цією метою ОСОБА_4 , розробив детальний план скоєння зазначених злочинів та приступив до його реалізації.

Маючи досвід роботи у правоохоронних органах на посаді молодшого інспектора прикордонної служби другої категорії - водія третього відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » третьої категорії (тип Б), з якої був звільнений у 2013 році, ОСОБА_4 , добре знаючи місцевість, межі державного кордону України з Республікою Молдовою вздовж території Білгород-Дністровського та Роздільнянського районів Одеської області, порядок та принципи роботи прикордонних патрулів, розташування блокпостів та пунктів пропуску, бувши обізнаним про можливості незаконного перетину державного кордону у відповідних місцях в обхід пунктів пропуску реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно в період з вересня по грудень 2022 року, більш точний час слідством не встановлений, здійснив ряд організаційних та підготовчих заходів. До вказаних підготовчих заходів увійшло: аналіз інформації в мережі Інтернет, телеграм-каналах та інших засобах масової інформації щодо стану мобілізаційних процесів на території України; перевірка наявності попиту придатних для військової служби осіб призовного віку на незаконне переправлення через державний кордон України з метою ухилення від призову під час мобілізації; розробка способів відшукання таких осіб; створення умов поширення інформації про надання послуг з незаконного переправлення осіб через державний кордон України; визначення умов та вартості таких послуг, шляхом поширення відповідної інформації через Інтернет-мережу, телеграм-канали, власних знайомих, які мають відповідні зв?язки, передача таким особам для подальшого розповсюдження власного абонентського номеру мобільного зв?язку НОМЕР_1 ; відшукання та вербування осіб, які бажають перетнути державний кордон України у напрямку Республіки Молдова, яким тимчасового обмежено право на виїзд з України; підшукання та надання місця для очікування, спостереження за прикордонними загонами; підбір учасників злочинної групи з числа перевірених та знайомих йому осіб, які є безпринципними та байдужими до наслідків вчинення таких злочинів, здатними чинити протиправні дії проти суспільства і держави, суверенітету і недоторканості державного кордону, з наступним розподілом ролей між ними.

Так, наприкінці листопада 2022 року, більш точний час слідством не встановлений, ОСОБА_4 маючи відсутність моральних принципів, вольовий характер для реалізації своїх злочинних намірів, достатні знання та досвід роботи з питань охорони державного кордону, володіючи якостями лідера, добрими організаторськими здібностями усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення шляхом отримання винагороди за надання послуг з незаконного переправлення осіб через державний кордон України, розуміючи для себе обставини та умови, що можуть сприяти або заважати вчиненню злочинів, досконально вивчивши елементи побудови злочинного угруповання, складові частини його структури, безперечну перевагу та ефективність у досягненні злочинних цілей при вчиненні злочинів у складі стійкого ієрархічного об?єднання, що своєю чергою робить злочинну діяльність більш ефективною та ускладнює розкриття правоохоронними органами скоєних злочинів, для систематичного вчинення злочинів та отримання незаконного прибутку таким шляхом вирішив створити на території м. Одеси та Одеської області організовану групу, учасників якої об?єднати єдиним злочинним планом з розподілом функцій кожного, а також особисто приймати участь у діяльності організованої групи та керувати нею.

Для досягнення своєї злочинної мети, ОСОБА_4 восени 2022 року до злочинної діяльності залучив свого знайомого ОСОБА_7 , якому доручив підшукання та залучення до злочинної діяльності інших знайомих йому осіб, які мають у користуванні автомобілі, які у подальшому будуть використовуватись як знаряддя злочинів. Виконуючи вказівку ОСОБА_4 щодо залучення осіб, ОСОБА_7 серед своїх знайомих, що мають у користуванні автомобілі, підшукав та залучив до злочинної групи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яким ОСОБА_4 визначив ролі виконавців, поклавши при цьому обов`язки перевезення осіб до державного кордону або функції розвідників.

Також, ОСОБА_4 діючи як організатор вказаного злочинного об`єднання у невстановлений час залучив до участі в групі невстановлену слідством особу, якій відвів роль виконавця та визначив, що саме вона повинна буде знаходитися на території не визнаної Придністровської Молдавської Республіки, де зустрічатиме та допомагатиме особам, яких учасники групи будуть переправляти через кордон покинути територію України.

Таким чином, приблизно в кінці листопада на початку грудня 2022 року з метою незаконного збагачення ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлена особа об?єдналися у стійке злочинне об?єднання для систематичного вчинення злочинів, пов?язаних з із незаконним переправленням осіб, яким тимчасово обмежено право на виїзд з України, через державний кордон України у напрямку Республіки Молдова. При цьому, зазначені особи розробили та погодили план протиправних дій, яким визначили ролі кожного з учасників групи, встановили правила поведінки та конспірації своєї незаконної діяльності, а також визначили місце незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а саме с. Степанівка Роздільнянського району Одеської області поблизу лінії державного кордону в районі пункту пропуску через державний кордон «Степанівка».

Відповідно до розподілу ролей у злочинній групі:

ОСОБА_10 , обравши собі роль керівника організованої групи: розробив план незаконного переправлення осіб через державний кордон України, поза пунктами пропуску на територію Республіки Молдова, який довів до відома інших учасників групи; здійснив підбір учасників злочинної групи з числа осіб, які мають у володінні транспортні засоби; шляхом координації діяльності виконавців контролював доставлення осіб до місця незаконного переправлення через державний кордо України, керував діями осіб, які незаконно переправлялися через державний кордон України, надавав їм поради та вказівки, орієнтував на місцевості у телефонному режимі при перетині лінії державного кордону, надавав особам координати та схеми руху через державний кордон; визначив схему реалізації злочинного плану; керував діями всіх учасників організованої групи щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання вказівок, здійснював розподіл фінансів, які отримані внаслідок злочинної діяльності між учасниками групи.

ОСОБА_7 , діючи під керівництвом ОСОБА_4 як виконавець у складі організованої групи, згідно розробленого плану та відведеної йому ролі, здійснював керівництво незаконним переправленням осіб, шляхом безпосереднього надання особам, які виявили бажання незаконно перетнути державний кордон України порад щодо поведінки під час перетину державного кордону України поза пунктом пропуску на територію Республіки Молдова; надавав настанови і проводив інструктажі особам, яких незаконно переправляли через державний кордон України щодо виконання дій для досягнення злочинного результату; на своєму автомобілі марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_2 здійснював транспортування до прикордонної смуги, с. Степанівка Роздільнянського району Одеської області осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон; здійснював розвідку місцевості з метою виявлення блокпостів та прикордонних патрулів; виконуючи вказівки ОСОБА_4 запропонував останньому залучити до незаконної діяльності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які надалі погодились на пропозицію ОСОБА_4 приєднатись до організованої групи; отримував від клієнтів - осіб, які мали намір перетнути державний кордон, грошові кошти у якості оплати за надання таких послуг, які в подальшому розподілялися ОСОБА_4 між всіма учасниками групи.

ОСОБА_8 , погодившись на пропозицію ОСОБА_4 , бути виконавцем організованої групи, діючи під керівництвом останнього, відповідно до відведеної ролі безпосередньо перевозив на власному автомобілі марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_3 осіб, які бажали незаконно перетнути кордон України до місць їх тимчасового перебування у прикордонній смузі та точки відправлення у пішому порядку до лінії державного кордону.

ОСОБА_9 , погодившись на пропозицію ОСОБА_4 , бути виконавцем організованої групи, діючи під керівництвом останнього, відповідно до відведеної ролі безпосередньо перевозив на автомобілі марки «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_4 осіб, які бажали незаконно перетнути кордон України до місць їх тимчасового перебування у прикордонній смузі та точки відправлення у пішому порядку до лінії державного кордону.

Невстановлена особа, погодившись на пропозицію ОСОБА_4 , бути виконавцем організованої групи, діючи під керівництвом та за вказівками останнього, знаходячись на території невизнаної Придністровської Молдавської Республіки, в районі с. Приозерне Слободзійського району, зустрічала осіб, які незаконно перетнули державний кордон України, забезпечувала їх проїзд на автомобілі через блокпости до підконтрольної Республіці Молдові території та далі до м. Кишинів, звідки вказані особи самостійно виїжджали до третіх країн.

Стійкість організованої групи була забезпечена за рахунок її стабільного складу, характеру відносин між учасниками, які перебували у дружніх стосунках.

Організована група мала стійкий характер, високий ступінь організованості, підпорядкування всіх її учасників організатору, відрізнялася чітким плануванням, підготовкою до вчинення злочинів, стабільністю складу, розподілом ролей і функцій між учасниками групи, наявністю необхідної для функціонування групи технічної бази, засобів зв?язку (мобільних телефонів) та автотранспорту.

Переслідуючи мету не викриття злочинної діяльності організованої групи правоохоронними органами, ОСОБА_4 , як організатором злочинного угрупування, прийнято рішення щодо розробки та беззаперечного дотримання методів конспірації, які полягали в тому, що він та інші учасники групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлена особи, не будуть супроводжувати осіб при безпосередньому перетині лінії державного кордону щоб не бути випадково викритими прикордонними патрулями.

Крім того, вчиненню злочинів передували детальні огляди місцевості та визначення менш контрольованих місць охорони державного кордону. Проходження осіб безпосередньо через лінію державного кордону планувалось виключно у темний час доби.

Вказані заходи разом з іншими методами конспірації злочинної діяльності групи і підтриманням беззаперечного авторитету її керівника створювали у спільників впевненість у можливості уникнення відповідальності за скоєння групових злочинів в разі викриття їх правоохоронними органами.

Протиправна діяльність групи була припинена лише після проведення комплексу оперативно-розшукових заходів та негласних слідчих (розшукових) дій оперативними підрозділами Управління міграційної поліції ГУНП в Одеській області та НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Учасники організованої та очолюваної ОСОБА_4 групи, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлена особа, вчинили ряд тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним переправленням осіб через державний кордон України, а саме 6 (шість епізодів).

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами та вказівками, наданням засобів, вчинені щодо кількох осіб, повторно, організованою групою, з корисливих мотивів.

За вище вказаними фактами повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 , в ході якого у останнього вилучені імітаційні грошові кошти; протоколом обшуку проведеного в автомобілі марки «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_8 який в ході обшуку було вилучено як знаряддя вчинення злочину від 08.01.2023; протоколом обшуку проведеного в автомобілі марки «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_7 який в ході обшуку було вилучено як знаряддя вчинення злочину від 08.01.2023; показаннями свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні який викриває осіб які організували його переправлення через державний кордон України ОСОБА_4 , ОСОБА_8 від 09.01.2023 року; показаннями свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні який викриває осіб які організували його переправлення через державний кордон України ОСОБА_4 . ОСОБА_8 від 09.01.2023 року; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_13 від 10.01.2023; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_11 від 09.01.2023; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_12 від 09.01.2023; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 від 27.03.2023; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_4 від 27.03.2023; показаннями підозрюваного ОСОБА_7 який викриває всіх учасників організованої групи від 19.05.2023, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлену особу яка повинна була зустрічати осіб на території Молдови - «Гонщик»; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 який викриває всіх учасників організованої групи від 19.05.2023; аналізом інформації отриманої від операторів мобільного зв`язку від 13.03.2023; інформацією від КП «Паланка» ДПС України щодо перетинання державного кордону Молдови за обліками Прикордонної поліції Республіки Молдова відносно ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 ; постановою Розділянського районного суду Одеської області справа № 511/2608/22 від 08.12.2022 про визнання ОСОБА_20 винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП; протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 204-1 КУпАП відносно ОСОБА_20 ; показаннями свідка ОСОБА_20 (який намагався перетнути державний кордон України 05.12.2022) викриває ОСОБА_4 . ОСОБА_8 від 21.03.2023; протоколом впізнання особи за фотознімками зі свідком ОСОБА_20 який впізнає ОСОБА_4 як організатора його виїзду, якому він платив грошові кошти від 21.03.2023; протоколом впізнання особи за фотознімками зі свідком ОСОБА_20 який впізнає ОСОБА_8 як водія, який разом з ОСОБА_4 доставив його до місця до місця перетину кордону від 21.03.2023; протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 204-1 КУпАП на ОСОБА_12 від 08.01.2023; постановою Розділянського районного суду Одеської області справа № 511/145/23 номер провадження 3/511/132/23 від 12.01.2023 про притягнення ОСОБА_12 до адміністративної відповідальності за ст. 204-1 КУпАП.; протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 204-1 КУпАП на ОСОБА_11 від 08.01.2023; постановою Розділянського районного суду Одеської області справа № 511/143/23 номер провадження 3/511/130/23 від 12.01.2023 про притягнення ОСОБА_11 , до адміністративної відповідальності за ст. 204-1 КУпАП; протоколом негласної слідчої (розшукової) дії передбаченої ст. 263 КПК України відносно ОСОБА_4 від 13.01.2023; протоколом негласної слідчої (розшукової) дії за ст. 269 КПК України відносно ОСОБА_4 від 27.01.2023; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 10.01.2023; протоколом негласнох слідчої (розшукової) дії аудіо,- відео контролю особи від 10.01.2023 відносно ОСОБА_13 ; відповіддю від ДМС України в Одеській області в заяві анкеті номери телефонів осіб які незаконно перетнули державний кордон України, а саме ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ; свідченнями свідка ОСОБА_13 (конфеденційне співробітництво) який викриває схему організовану ОСОБА_4 від 09.01.2023; опитування ОСОБА_25 який повідомив, про те, обставини виїзду за межі державного кордону; пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_25 який впізнає водія автомобіля «Toyota Camry» ОСОБА_7 ; пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з ОСОБА_25 який впізнає водія автомобіля «Ford» ОСОБА_9 ; опитування ОСОБА_26 який повідомив, про те, обставини виїзду за межі державного кордону; показаннями ОСОБА_27 , (дружини ОСОБА_28 ) від 06.04.2023; показаннями ОСОБА_29 (дружини ОСОБА_30 ) від 06.04.2023; показаннями ОСОБА_31 (мати ОСОБА_14 ) від 14.04.2023 якій відомо незначні деталі перетину державного кордону сина ; показаннями ОСОБА_32 (друг ОСОБА_23 ) від 14.04.2023 якому відомо сума та коли саме його друг ОСОБА_23 перетнув державний кордон України; показаннями ОСОБА_33 (батько ОСОБА_14 ) від 14.04.2023 якому відомі деякі обставини виїзду сина за кордон; показаннями ОСОБА_34 (мати ОСОБА_35 ) від 08.05.2023; показаннями ОСОБА_36 (дружина ОСОБА_35 ) від 08.05.2023; показаннями прикордонника ОСОБА_37 який повідомляє обставини затримання ОСОБА_20 від 10.05.2023; пред`явленням особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_37 який впізнав ОСОБА_20 як особу яка намагалась перетнути державний кордон України; пред`явленням особи для впізнання за фотознімками з підозрюваним ОСОБА_7 від 11.05.2023 який впізнав ОСОБА_13 як особу яка намагалась перетнути державний кордон України; пред`явленням особи для впізнання за фотознімками з підозрюваним ОСОБА_7 від 11.05.2023 який впізнав ОСОБА_38 як особу яка намагалась перетнути державний кордон України; пред`явленням особи для впізнання за фотознімками з підозрюваним ОСОБА_7 від 11.05.2023 який впізнав ОСОБА_25 як особу яка намагалась перетнути державний кордон України; пред`явленням особи для впізнання за фотознімками з підозрюваним ОСОБА_7 від 11.05.2023 який впізнав ОСОБА_39 як особу яка намагалась перетнути державний кордон України; пред`явленням особи для впізнання за фотознімками з підозрюваним ОСОБА_7 від 11.05.2023 який впізнав ОСОБА_21 як особу яка намагалась перетнути державний кордон України; пред`явленням особи для впізнання за фотознімками з підозрюваним ОСОБА_7 від 11.05.2023 який впізнав ОСОБА_23 як особу яка намагалась перетнути державний кордон України; пред`явленням особи для впізнання за фотознімками з підозрюваним ОСОБА_7 від 11.05.2023 який впізнав ОСОБА_20 як особу яка намагалась перетнути державний кордон України; пред`явленням особи для впізнання за фотознімками з підозрюваним ОСОБА_7 від 11.05.2023 який впізнав ОСОБА_15 як особу яка намагалась перетнути державний кордон України; іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий зазначив, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення визначених ст.2 КПК України завдань по вказаному кримінальному провадженню, проведення досудового розслідування у розумні строки, необхідно застосування запобіжного заходу передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 176 , ст. 183 КПК України тримання під вартою, не застосування якого дасть можливість підозрюваному: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також, при обранні запобіжного заходу у порядку ч. 1 ст. 178 КПК України просить слідчого суддю врахувати те, що докази про вчинення злочину підозрюваним є вагомими, покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочину передбачене законом у виді позбавлення волі, задовільний стан здоров`я та молодий вік, запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Заставу у виключних випадках може бути застосовано, визначивши розмір застави, який здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Обирати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

За твердженням слідчого, підставами звернення до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини які існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати, тобто є ново-виявленими або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, тобто є новими.

Так. слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування встановлені ново виявлені обставини, а саме вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжких злочинів передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Окрім того, ст. 182 КПК України, передбачає можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, застава у розмірі, встановленому за вчинення тяжкого злочину, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Положення ч. 5 ст. 182 КПК України дають право призначити заставу у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому застава у розмірі 1 000 000 гривень здатна у повній мірі забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

На думку слідчого, розмір застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів аж ніяк не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, така сума є не достатньою для цього виду злочинної діяльності. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 вказаних кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити зазначенні у клопотанні дії, спрямованні на перешкоджання здійсненню досудового розслідування та правосуддю у розумні строки, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, яке визначено законом лише у виді позбавлення волі.

На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого. Просив змінити підозрюваному ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді застави на тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 1 000 000 грн.

Підозрюваний ОСОБА_4 , у судовому засіданні не погодився з клопотанням слідчого. Пояснив, що він виконав усі вимоги по раніше обраному запобіжному заходу у виді тримання під вартою із застовою, сплатив визначений розмір застави, виконує усі покладені на нього обов`язки, співпрацює зі слідством. Крім цього зазначив, що офіційно працює, проживає з дружиною та маленькою дитиною. Просив не обирати йому міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не збільшувати розмір застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , у судовому засідання з клопотанням слідчого не погодилася, оскільки таке клопотання є необгрунтованним, незаконними, яке порушує норми чинного законодавства та права її підзахисного. Зазначила, що її підзахисний виконує належним чином покладені на нього обов`язки, бере участь в усіх судових засіданнях, повідомляє слідчі органи про своє місцезнаходження та його зміну. Зауважила, що нові епізоди по новій підозрі були вчинені до обрання йому дійсних на теперішній час обов`язків, а нових злочинів він не вчиняв. Крім цього зазначила, що запобіжний захід у виді застави є безтерміновий. Просила відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено під час судового розгляду, що слідчим СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001383 від 07.12.2022 за правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

09.01.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 Кримінального кодексу України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

11.01.2023 року ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області обрано ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із альтернативою внесення застави у розмірі 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Підозрюваним ОСОБА_4 внесено заставу та звільнено з-під варти з покладанням обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.01.2023 року.

В подальшому, ухвалами слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області продовжувався строк дії обов`язків відносно підозрюваного ОСОБА_4 , а також продовжувався строк досудового розслідування.

23.05.2023 року ОСОБА_4 , 05.09.1191 рокуповідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленної підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами та вказівками, наданням засобів, вчинені організованою групою, з корисливих мотивів.

За твердженням слідчого, підставами звернення до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини які існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знали і не могли знати, тобто є ново-виявленими або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, тобто є новими.

В ході досудового розслідування встановлені нововиявлені обставини, а саме вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжких злочинів передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Крім цього, слідчий зазначив, що ст.182 КПК України, передбачає можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Між тим слідчий вважає, що, застава у розмірі, встановленому за вчинення тяжкого злочину, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України дає право призначити заставу у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі 1 000 000 гривень, що у повній мірі забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.8 КПК України,кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати. Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність зміни запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання. Прокурор, слідчий за погодженням з прокурором також має право подати клопотання про дозвіл на затримання особи, яке розглядається слідчим суддею, судом згідно з правилами, передбаченими статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно зі ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Так, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява N 42310/04) Справа від 21.04.2011 йдеться, що суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, обрання стосовно підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не передбачає необхідності щодо подання чітких доказів, про що сказано у рішенні Європейського суду з прав людини «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37, 15 «3. Комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання під вартою».

Про те саме йдеться й у рішенні ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v United Kingdom), 14310/88, 28 жовтня 1994 р. Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання ним кримінальному провадженню, суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення, у скоєні якого підозрюється ОСОБА_4 вважається тяжким, розмір застави щодо нього не може перевищувати вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, слідчий суддя не вбачає виключних обставин, що застава у зазначених межах п.2 ч.5 ст.182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 у тяжкому злочині, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, покладених на нього обов`язків, з наступних підстав.

Майновий стан підозрюваного ОСОБА_4 не встановлює можливості сплати застави у визначеному слідчим розмірі, а саме у сумі 1 000 000 грн. (один мільйон) гривень.

Крім того, ухвалою слідчого судді від 11.01.2023 року було визначено підозрюваному ОСОБА_4 максимальний розмір застави, а саме 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, які підозрюваний ОСОБА_4 сплатив та сумліно виконував і виконує до теперішнього часу покладені на нього обов`язки.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що підставами про зміну запобіжного заходу є обставини, які існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, що підтверджує сам слідчий, а тому твердження слідчого, що застава саме у розмірі 1 000 000 грн. (один мільйон) гривень здатна у повній мірі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків (які він належно виконує) не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами, що спростовує факт виключних обставин.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити зазначенні у клопотанні дії, спрямовані на перешкоджання здійсненню досудового розслідування та правосуддю у розумні строки, з урахуванням тяжкості покарання, обставин, які обґрунтовують неможливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, які на даний час існують, та з метою забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також враховуючи майновий і сімейний стан підозрюваного (наявність на утриманні дитини-інваліда) та відсутність виключних обставин, для того, щоб виходити за межі встановленого чинним законодавством розміру застави, з урахуванням раніше визначеної та сплаченої підозрюваним застави (у розмрі 214 720 гривень), слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування застави у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вважаючи, що саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, передбаченних ч.5 ст.194 КПК України.

Аналізуючи вищевикладене та норми діючого законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП України в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у виді застави на тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 Кримінального кодексу України, є частково законним, обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176178, ст.183, ст.ст. 184, 201 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП України в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у виді застави на тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 Кримінального кодексу України задовольнити частково.

Змінити раніше застосований у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у виді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартоюу Державній установі «Ізмаїльській слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування у данному кримінальному провадженні строком на 16 діб, тобто до 07.06.2023 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в розмірі 40-ка (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн.), що станом на 23.05.2023 року складає 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльській слідчий ізолятор».

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора, суду за викликом;

- утримуватись від можливого спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про місце свого проживання та його зміну.

У разі внесення застави роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме те, що застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 24.05.2023 року на 13:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1