№ 1-кп/202/1029/2023
УХВАЛА

Іменем України

03 серпня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0001798 від 03.05.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Краматорську, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2КК України, -

в с т а н о в и в:

Підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, судом не встановлено.

Всі учасники судового провадження висловили думку про можливість призначення судового розгляду, який провести у закритому судовому засіданні.

Прокурором, з огляду на те, що до закінчення строку дії запобіжного заходу у суду немає можливості призначити судове засідання, заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого закінчується, за час перебування обвинуваченого під вартою ризики не зменшились, тому, на думку прокурора, застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Сторона захисту заперечувала щодо продовження дії запобіжного заходу, посилаючись на можливість зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав захисника.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження зазначає, що відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, тому є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватими у інкримінованому злочині, ОСОБА_5 може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.

Беручи до уваги, що обвинувачений зареєстрований і проживає у м. Краматорську та у зв`язку з веденням воєнного стану на території України і активними бойовими діями на Сході країни, в тому числі у місцевості, наближеній до місця проживання обвинуваченого, ризик переховування останнього та неявки до суду у разі перебування на волі є обґрунтованим так само як і ризик продовження вчинення кримінального правопорушення.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд, вважає, що встановлені ризики є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.

На підставі наведеного суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки останній довів обставини, які виправдовують обмеження права обвинуваченого перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, суд приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

З огляду на те, що під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК, суд, відповідно до частини третьої статті 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Виходячи з вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що обвинуваченому інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, суд не вважає за можливе визначити заставу.

Будь-яких інших клопотань, в тому числі щодо колегіального розгляду кримінального провадження, не надійшло.

За таких обставин суд вважає підготовку до судового розгляду закінченою.

Керуючись ст.ст. 314, 350 КПК України, суд, -

Постановив :

Призначити кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 114-2 КК України до судового розгляду у закритому судовому засіданні на 03.08.2023 року на 12 год. 40 хв. в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Судовий розгляд здійснювати суддею одноособово.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 114-2 КК України у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 01.10.2023 року, включно, без визначення застави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Головуючий: ОСОБА_1