В И Р О К

іменем України

10 липня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

в складі: головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3

з боку захисту: обвинуваченого - ОСОБА_4

учасника судового провадження: потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 000152 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таранівка Зміївського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

в період часу з січня 2023 року по 11.05.2023 ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» безпричинно, умисно, систематично вчиняв сварки, в ході яких здійснював фізичне та психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , з якою проживає однією сім`єю за вищевказаною адресою, шляхом фізичного насильства відносно останньої, словесних образ, погроз, переслідування та залякування, що призвело до спричинення їй фізичного болю, психологічних страждань та завдання шкоди її психічному здоров`ю у формі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, втрати можливості повноцінного побуту та відпочинку, заниження самооцінки, втрати позитивних емоцій.

Так, 27.01.2023 більш точного часу встановити не представилось за можливе, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом із своєю матір`ю ОСОБА_5 , вчинив сварку, в ході якої виражався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_5 , чим принижував її честь та гідність, погрожував фізичною розправою, а згодом схопив за руки потерпілу ОСОБА_5 , чим не спричинив їй тілесних ушкоджень, проте завдав фізичного болю, чим останній спричинив психологічні страждання і погіршення якості життя.

Крім того, 30.01.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , де повторно вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , яке проявилося у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, здійсненні погроз на її адресу, чим спричинив психологічні страждання і погіршення якості життя, у зв`язку з чим постановою Зміївського районного суду Харківської області від 27 лютого 2023 ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 25.03.2023 о 17-30 год. ОСОБА_4 за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , де повторно вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , яке виражалось в погрозах та образах на її адресу внаслідок чого завдано шкоду моральному та психологічному здоров`ю потерпілої, вчинивши правопорушення повторно протягом року після притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУПАП.

Крім того, 18.04.2023 близько 17 год. 30 хв., ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , де мешкає разом із своєю матір`ю ОСОБА_5 , вчинив конфлікт, переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння їй психологічного насильства, що проявлялось у словесних образах нецензурними словами, які принижують честь і гідність потерпілої, залякуванні, погрожував фізичною розправою, чим вчинив систематичне психологічне насильство над потерпілою, що призвело до психологічних страждань і погіршення її якості життя, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдало шкоди психічному здоров`ю.

Крім того, 11.05.2023 близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом із своєю матір`ю ОСОБА_5 , вчинив сварку, в ході якої виражався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_5 , чим принижував її честь та гідність, погрожував фізичною розправою, а згодом наніс удар рукою по голові та ребрах потерпілій ОСОБА_5 , в наслідок чого не спричинив тілесних ушкоджень але завдав фізичного болю, чим вчинив систематичне психологічне та фізичне насильство над потерпілою, що призвело до психологічних та фізичних страждань і погіршення її якості життя, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдало шкоди психічному здоров`ю.

Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обґрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в кримінованому йому крмніальному правопорушенні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним при вищевикладених обставинах.

Згідно статті 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави

Стаття 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій.

Таким чином, суд визнає ОСОБА_4 винуватим в умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних та близьких відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, погіршення якості життя потерпілої особи. Правава кваліфікація ст. 126-1 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд виходить з наступного.

Обставиною, що пом`якшує покаранння обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, визнається судом вчинення кримніальногго правопорушення в стані алкогольного сп`яніня тп проти особи похилого віку.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що він не судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, претензій поерпіла не має..

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання ОСОБА_4 враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, наявність обставин, що пом`якшують та наявність двох обставин, що обтяжують покарання, також суд враховує, що обвинувачений притягася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, однак адміністративні стягненння на вплинули на його перевиховання, продовжв вчиняти кримінальне правопорушенння із застосуваннням насильства до своєї матері, з урахуванням принципів законності, справедливості, пропорційності покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді арешту.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 177 КПК України, з метою запобігання обвинуваченим спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законгої сили, запобіжний захід у виді триманнян під вартою, без визначеннян застави, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Застосувати стосовоно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді триманння під вартою, без визначення застави, до набрання вироком законнної сили, взявший його під варту негайно в залі суду.

Направити ОСОБА_4 до ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Початком відбування покарання ОСОБА_4 вважати 10 липня 2023 року,

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: