У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.04.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1, ч.2 ст. 307 КК України

- обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 14 травня 2023 року.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_5

підозрюваний: ОСОБА_6

захисник: ОСОБА_7 (в режимі відео-конференції з Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області)

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та продовжити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 14 травня 2023 року із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не залишати житло, де він перебуватиме під домашнім арештом, - цілодобово; прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора; утримуватися від спілкування з особами, які мають статус свідків в даному кримінальному провадженні.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано, що під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вважає, що обраний підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Стверджує, що з урахуванням обставин кримінального провадження та з урахуванням наявних ризиків, а також відомостей про особу підозрюваного, який офіційно не працює, здійснював збут наркотичного засобу за місцем свого мешкання, достовірно знає свідків у кримінальному провадженні, також окрім іншого, підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, тобто збут наркотичного засобу вчинений повторно, доцільно обрати до підозрюваного винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Слідчим відділом Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000459, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309 та ч.1, ч.2 ст. 307 КК України.

За версією органу досудового розслідування, 16.07.2022 року за фактом незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів (психотропних речовин) відомості внесені до ЄРДР за №0000459 за ч.2 ст.307 КК України.

Постановою слідчого від 06.02.2023 року кримінальне провадження №0000459 перекваліфіковано із ч.2 ст.307 КК України на ч.1 ст.307 КК України.

Відомості за фактом повторного незаконного збуту наркотичних засобів ОСОБА_6 14.02.2023 року внесено до ЄРДР за №0000140 за ч.2 ст.307 КК України.

Відомості за фактом виявлення в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 наркотичних засобів 14.02.2023 року внесені до ЄРДР за №0000142 за ч.1 ст.309 КК України.

Постановою прокурора від 14.02.2023 року кримінальні провадження №0000459, №0000140, №0000142 об`єднані в одне провадження №0000459.

20.02.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1, ч.2 ст. 307 КК України.

Слідчим подано клопотання про продовження дії раніше застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Відмовляючи у задовольні клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, та зазначив, що матеріали справи вказують на наявність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування і суду. Проте вважав, що прокурором та слідчим не доведено того, що цьому ризику не можливо запобігти шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту.

Врахував дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та житло, родину, неповнолітню дитину. Підозрюваний висловив намір співпрацювати із слідством. Характер підозри, про яку він повідомлений свідчить про те, що така підозра містить три епізоди та не стосується особливо тяжких чи насильницьких злочинів, тому дійшов висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку запобігти зазначеним ризикам, можливо шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про продовження дії запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до ст. 199 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані в повному обсязі.

При розгляді клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблений з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1, ч.2 ст. 307 КК України.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя перевірив наявність достатніх підстав вважати, що лише один із ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, на які вказував слідчий існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Згідно змісту ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1, ч.2 ст. 307 КК України, два з яких відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення одного з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя оцінив обставини кримінального провадження, його тяжкість та репутацію підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та житло, родину, неповнолітню дитину, прийшов до обґрунтованого висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленому ризику, можливо шляхом застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Посилання прокурора на те, що підозрюваний скоїв тяжкий злочин, не має постійного місця роботи та постійного джерела прибутку, що в сукупності дає привід вважати, що він може продовжувати свою злочинну діяльність та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та запобігти вищевказаним ризикам можливо лише із застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під варто, не є слушними.

З рахуванням фактичних обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 та даних, що характеризують особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що саме такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи наведене, є безпідставним доводи прокурора в апеляційній скарзі відносно того, що ухвала суду є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог КПК України.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.04.2023 року, щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді