Провадження № 1-в/337/91/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2023 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі подання начальника Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_7 про призначення остаточного покарання за наявності кількох вироківвідносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, засудженого: 1) 10.11.2021р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільненого від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки; 2) 17.02.2023р. Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільненого від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Хортицького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд вирішити питання про застосування остаточного покарання за наявності двох вироків, посилаючись на те, що на обліку в Хортицькому РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області з 31.12.2021р. перебуває ОСОБА_6 , який засуджений 10.11.2021р. вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки. Зазначений вирок набрав законної сили 13.12.2021р.

Крім того, 06.04.2023р. Хортицьким РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області отримано вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2023р. у відношенні ОСОБА_6 , засудженого за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 21.03.2023р., проте при його ухваленні не враховано вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2021р.

З урахуванням наведеного, просить суд прийняти рішення про призначення остаточного покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_6 .

Представник Хортицького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити та вирішити питання про порядок застосування покарання за наявності двох вироків шляхом застосування ч.4 ст.70 КК України та поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2021р. у вигляді 2 років позбавленні волі, більш суворим, призначеним вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2023р. у вигляді 3 років позбавлення волі, та із застосуванням ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням строком на один рік з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Засуджений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України питання про застосування покарання за наявності кількох вироків вирішуються місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений 10.11.2021р. вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки. На підставі ст.76 КК України зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважені органи з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації. Зазначений вирок набрав законної сили 13.12.2021р.

Крім того, вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2023р. ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік. На підставі п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок набрав законної сили 21.03.2023р.

При ухваленні вироку Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 17.02.2023р. не було враховано вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2021р.

Разом з тим, кримінальне правопорушення за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2023р. вчинено 05.09.2020р., тобто до ухвалення вирокуОрджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 10.11.2021р.

Відповідно до роз`яснень, які викладені в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.09.2019 року у справі № 199/1496/17 міститься висновок, що кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.

Верховний Суд у постанові від 23.04.2020 року у справі № 473/2536/19 зазначив, що наявність двох вироків щодо особи, якими така засуджена до покарань, від відбування яких вона звільнена з іспитовим строком, та які підлягають самостійному виконанню, це фактично призначення засудженому двох покарань, що призводить до погіршення його правового становища.

Разом із цим, необхідно виходити з того, що статтями 70, 72, 7578 КК України не передбачено повного або часткового складання, поглинення іспитового строку. Зазначені у ст. 70 цього Кодексу, правила застосовуються лише до покарань. Дійшовши висновку про можливість виправлення особи без реального відбування покарання та призначивши іспитовий строк при звільненні від його відбування, суд має керуватися виключно положеннями ст. 75 КК України, вмотивувавши своє рішення щодо цього.

Оскільки обидва вироки відносно ОСОБА_6 на цей час не виконані і про перший вирок не було відомо суду, який ухвалив останній за часом вирок, наявні умови та підстави для вирішення судом питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Враховуючи викладене вище та беручи до уваги, що самостійне виконання зазначених у поданні вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, суд приходить до висновку про необхідність призначення засудженому ОСОБА_6 покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2021 року, більш суворим покаранням, призначеним вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2023 року.

У зв`язку із тим, що вироками, які набрали законної сили, ОСОБА_6 було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до положень ст. 75 КК України, слід звільнити засудженого від відбування покарання із іспитовим строком з покладенням обов`язків, визначенихч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Тривалість іспитового строку (в межах визначених ст. 75 КК України) суд визначає з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень та даних про особу засудженого.

Іспитовий строк підлягає обчисленню з моменту проголошення останнього за часом вироку, тобто вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2023р.

У зв`язку із наведеним подання органу пробації підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_7 про призначення остаточного покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Визначити порядок застосування покарання ОСОБА_6 за наявності кількох вироків, а саме, вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2021 року та вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2023 року.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2021 року у вигляді 2 років позбавлення волі, більш суворим, призначеним вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2023 року у вигляді 3 років позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного судом за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом семи днівз дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та оголошено 02.06.2023р. о 13.00 год.

Суддя ОСОБА_1