Справа № 638/9754/13-к
Провадження № 1-кп/638/52/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000007 від 29.03.2013, з обвинувальним актом у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мозир, Гомельської області, Білорусь, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, не має неповнолітніх дітей та інших утриманців, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 та який фактично мешкає за адресою : АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених за ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.3 ст. 368, ч.2 ст.15 ч.3 ст.368 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 29.03.2013 року.

До канцелярії суду 03.04.2023 захисником обвинуваченого ОСОБА_5 подано клопотання, яким просить звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ст. 2 ст. 284 КПК України, а також повернути внесену заставу, обґрунтовуючи тим, що відповідно до обвинувального акту, протиправні дії ОСОБА_4 виражаються у одержанні ним, як службовою особою, що займає відповідальне становище, хабара за виконання та невиконання в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їм влади та службового становища та у вчиненні замаху на одержання службовою особою, що займає відповідальне становище, хабара за виконання та невиконання в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їм влади та службового становища, вчинене повторно.

Із обвинувального акту вбачається, що прокурор пов`язує час вчинення злочину із моментом одержанні ОСОБА_4 хабара за виконання та невиконання в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їм влади та службового становища та з моментом вчиненні ним замаху на одержання хабара за виконання та невиконання в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їм влади та службового становища, вчинене повторно (що за версією слідства і є вираженням злочинних дій).

Так, у кримінальному провадженні №0000007 від 29.03.2013 року, слідство наступним чином описує подію і час кримінального правопорушення: «Відповідно до наказу №218-к від 13.03.2012 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначений на посаду головного спеціаліста відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління з контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Харківській області. Крім того, ОСОБА_4 є державним службовцем 6 категорії, 13 рангу, а отже є посадовою особою, що займає відповідальне становище.

Відповідно до посадової інструкції від 12.03.2012, з якою ОСОБА_4 ознайомлений особисто, на останнього покладені повноваження щодо безпосереднього здійснення державного нагляду (контролю) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання їх не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу, вжиття заходів до її відшкодування, складання актів перевірок, протоколів про адміністративні правопорушення, безперешкодного обстеження в установленому порядку підприємств, установ, організацій усіх форм власності, виклик громадян, службових осіб для отримання письмових пояснень, тобто останній виконує функції представника влади, отже є службовою особою.

15.03.2013 ОСОБА_4 з метою проведення перевірки додержання вимог земельного законодавства прибув до торговельного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_6 та вручив останньому клопотання про надання документів б/н від 15.03.2013.

В подальшому 29.03.2013 близько 12-00 год. ОСОБА_4 , виконуючи покладені на нього обов`язки, зустрівся в приміщенні Державної інспекції сільського господарства в Харківській області з представником ФОП ОСОБА_6 . ОСОБА_7 та вступив з останнім у позаслужбові стосунки, з метою невжиття заходів, не проведення перевірки та не притягнення до відповідальності ФОП ОСОБА_6 , запропонував ОСОБА_7 передати йому грошову винагороду у розмірі 10 тис. грн.

02.04.2013 ОСОБА_4 біля 15-00 годин, перебуваючи у службовому кабінеті Державної інспекції сільського господарства в Харківській області за адресою: м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 1 під`їзд, діючи умисно, в особистих корисних інтересах, використовуючи своє службове становище, маючи намір на одержання хабара, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 900 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 02.04.2013 складало 7193,7 грн., за не вжиття заходів, не проведення перевірки та не притягнення до відповідальності ФОП ОСОБА_6 .

Таким чином, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону станом на час вчинення злочину від 05.12.2012), тобто одержання службовою особою, що займає відповідальне становище, хабара за виконання та невиконання в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади та службового становища.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні замаху на одержання хабара, тобто одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, хабара за виконання чи невиконання в інтересах того, хто надає хабар, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене повторно, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст.368 КК України (в редакції Закону станом на час вчинення злочину від 05.12.2012).

Відповідно до наказу №218-к від 13.03.2012 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначений на посаду головного спеціаліста відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління з контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Харківській області. Крім того, ОСОБА_4 є державним службовцем 6 категорії, 13 рангу, а отже є посадовою особою, що займає відповідальне становище.

Відповідно до посадової інструкції від 12.03.2012, з якою ОСОБА_4 ознайомлений особисто, на останнього покладені повноваження щодо безпосереднього здійснення державного нагляду (контролю) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання їх не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу, вжиття заходів до її відшкодування, складання актів перевірок, протоколів про адміністративні правопорушення, безперешкодного обстеження в установленому порядку підприємств, установ, організацій усіх форм власності, виклик громадян, службових осіб для отримання письмових пояснень, тобто останній виконує функції представника влади, отже є службовою особою.

15.03.2013 ОСОБА_4 з метою проведення перевірки додержання вимог земельного законодавства прибув до кафе «Адена», розташованого за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 24/36, та вручив клопотання про надання документів б/н від 15.03.2013.

В подальшому 29.03.2013 ОСОБА_4 , виконуючи покладені на нього обов`язки, зустрівся в приміщенні Державної інспекції сільського господарства в Харківській області з директором кафе «Адена» ОСОБА_8 та вступив з останньою у позаслужбові стосунки, з метою невжиття заходів, не проведення перевірки та не притягнення до відповідальності, запропонував ОСОБА_8 передати йому грошову винагороду у розмірі 1 тис. грн. доларів США.

В подальшому ОСОБА_4 , виконуючи покладені на нього посадові обов`язки, вступив в позаслужбові стосунки з представником ОСОБА_8 ОСОБА_7 .

08.04.2013 ОСОБА_4 , маючи умисел на повторне одержання хабара, домовився з ОСОБА_7 про зустріч з метою отримання грошових коштів в розмірі 8 тис. грн. за не вжиття заходів, не проведення перевірки та не притягнення до відповідальності директора ПП «Адена», однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону станом на час вчинення злочину від 05.12.2012), тобто закінчений замах на одержання службовою особою, що займає відповідальне становище, хабара за виконання та невиконання в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їм влади та службового становища, вчинене повторно…».

Суд заслухавши думки учасників судового провадження та дослідивши надані суду докази прийшов до наступних висновків.

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону станом на час вчинення злочину від 05.12.2012), тобто одержання службовою особою, що займає відповідальне становище, хабара за виконання та невиконання в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади та службового становища.

Також, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону станом на час вчинення злочину від 05.12.2012), тобто закінчений замах на одержання службовою особою, що займає відповідальне становище, хабара за виконання та невиконання в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їм влади та службового становища, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 погодився з клопотанням свого захисника про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, а також просив повернути внесену заставу.

Захисник в судове засідання не з`явився, прохальна частина клопотання містить прохання, про проведення судового засідання за його відсутності, обвинувачений не заперечував проти розгляду клопотання за відсутності захисника.

Прокурор відносно клопотань захисника та обвинуваченого не заперечував.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із постановою об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.12.2021р. но справі за № 521/8873/18, строк давності - це передбачений ст. 49 КК України, певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 49 КК особа, яка вчинила тяжкий злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею злочину минуло 10 років.

Наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 29.07.2021p по справі 552/5595/18.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).

Процесуально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 Кримінального процесуального кодексу України).

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, 02.04.2013 біля 15-00 годин, крім того ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 368 КК України, тобто подія мала місце 08.04.2013 року.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 368 КК України, які відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, віднесені до тяжких злочинів.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочини були вчинені, тобто, згідно обвинувального акту саме 02.04.2013 та 08.04.2013 року.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання захисника обвинуваченого, закінчився 10-ти річний строк давності, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Така згода викладена ним усно в судовому засіданні.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на те, що злочини за яким обвинувачується ОСОБА_4 є тяжкими, та з моменту скоєння злочину минуло більше десяти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п. 4 ч.1 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 366 КК України.

Щодо повернення застави, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Частиною 11 ст. 182 КПК України визначено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Оскільки за змістом п. 25 ст. 3 КПК України заставодавець відноситься до учасників кримінального провадження, на нього поширюються гарантії, визначені кримінальним процесуальним законом, в тому числі й гарантія належної правової процедури.

Частиною 4 ст. 202 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до п.8 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу» від 11.01.2012 №15, застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

Відповідні положення засвідчують, що для реалізації процедури з повернення застави необхідним є прийняття судом рішення про повернення застави відповідно до правил, визначених КПК України.

Положеннями КПК України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави. Згідно з положеннями ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ураховуючи вищевикладене, заставу слід повернути заставодавцю.

Керуючись ст.ст. 203, 284, 288, 369-372 КПК України, п.4 ч.1 ст.49 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про закриття провадження у кримінальному провадження №0000007 від 29.03.2013 року і звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 368 КК України, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 368 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000007 від 29.03.2013 року, з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбаченого за ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 368 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Заставу в розмірі 22940 (двадцять дві тисячі дев`ятсот сорок) гривен 00 копійок, внесену на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області № 0164, код 26281249, відповідно до квитанції №2556_1.1 від 03.06.2013 року, повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання ухвалою законної сили.

Процесуальні витрати, що полягають із витрачених експертною установою судово-криміналістичної експертизи матеріалів і засобів відео-звукозапису №59 від 29.04.2013 в сумі 2 353, 60 гривень, судової криміналістичної експертизи №4145 від 22.05.2013 в сумі 1470,00 гривень прийняти на рахунок держави.

Речові докази по справі - флеш-накопичувачі MSDHC №25 т, з обсягом інформації 561 МВ; Transend SD 16 GB №Ф57537 5210, диктофон «Olympys» - зберігати у кримінальному провадженні, інші речові докази знищити.

Предмет злочину грошові кошти в сумі 200 доларів США серії, номіналом 100 доларів США, з серійними номерами KK 71117203 AК11, HI 14918798 АІ9, які знаходяться на відповідальному зберіганні в Шевченківській окружній прокуратурі міста Харкова Харківської області обернути на користь держави Україна.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1