Справа №754/4243/23 Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3831/2023 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 червня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , на 60 днів, тобто до 31 липня 2023 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Деснянського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000952 від 15.12.2022 стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 червня 2023 року продовжено строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на 60 днів, тобто до 31 липня 2023 року.

Захисник обвинувачених - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційні скарги, в яких він просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до обвинувачених запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не в повній мірі враховано всі обставини, з якими закон пов`язує застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, натомість, враховано лише тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді,пояснення захисника, на підтримку вимог та доводів поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Під час розгляду суд встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки існує імовірність, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих їм злочинів, можуть переховуватися від суду, вплинути на потерпілих та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів враховує також практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Судом ретельно перевірено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинувачених, обгрунтованість висунутого щодо кожного з них обвинувачення, встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, враховано дані про кожнтого обвинуваченого, та зроблено вмотивований висновок про те, що на даний час немає достатніх підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний із триманням під вартою.

На думку колегії суддів, місцевим судом ретельно враховано ті обставини, на які вказує захисник в поданих апеляційних скаргах та прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про кожного обвинуваченого, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Окрім цього, судом першої інстанції залишено без зміни визначений попередньою ухвалою суду альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів, за наслідками їх розгляду, вважає необхідним апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331,376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 червня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , на 60 днів, тобто до 31 липня 2023 року включно, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: