1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3773/23 1-кс/335/1165/2023
02 травня 2023 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благовіщенка, Кам`янсько-Дніпровського району, Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку, раніше засудженого 03.07.2020 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, в вересні 2022 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання.
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,
Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.04.2023 до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 11.04.2023 приблизно о 12-00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в під`їзді гуртожитку, що розташований за адресою: м. Запоріжжя вул. Незалежної України, 37, діючи в умовах воєнного стану, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито заволодів мобільним телефоном останнього, чим завдав йому матеріального збитку на суму 1 700 гривень.
Так, ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення і перевиховання не став та вчинив новий злочин проти власності за наступних обставин:
11.04.2023 приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись у під`їзді гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де діючи повторно, в умовах воєнного стану, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, не приховуючи наміру протиправного заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, наніс останньому три удари кулаком правої руки в скроневу область голови з лівого боку.
Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, скориставшись безпорадним станом потерпілого, відкрито заволодів мобільним телефоном Blackviev A80 2/16Gb (Interstellar Black) EU, в корпусі чорного кольору, вартістю 1 700 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_7 , яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
28.04.2023 старшим слідчим СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Органом досудового розслідування, встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КК України.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час дії воєнного стану в Україні, санкція якого передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років. Таким чином, є підстави вважати, що розуміючи суворість та невідворотність покарання, обвинувачений буде ухилятись від органу досудового розслідування та у подальшому від суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, підозрюваний ОСОБА_4 володіє інформацією про місце проживання свідків та потерпілого по кримінальному провадженню, які своїми показаннями підтверджують причетність ОСОБА_4 до скоєння кримінального правопорушення та з метою уникнення кримінальної відповідальності є ризик того, що останній буде намагатися незаконно впливати на свідків, що є ризиком, передбаченим п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Крім того, ОСОБА_4 ніде не працевлаштований, не має жодного джерела доходу, є особою раніше судимою за вчинення злочинів проти власності, в вересні 2022 року тільки звільнився з місць позбавлення волі, але на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин із застосуванням насильства, з особливою зухвалістю під час дії воєнного часу в України, в денний час доби, у зв`язку з чим є ймовірність того, що підозрюваний може вчинити новий злочин з метою здобуття «легких» грошових коштів.
Зважаючи на викладене, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,
Більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Так, неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді не надходило відповідних клопотань від поручителів.
Про неможливість обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави свідчить те, що підозрюваний не працевлаштований, обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину, таким чином єдиним джерелом його доходу є матеріальні блага, отримані злочинним шляхом, які не можуть бути внесені як застава з метою забезпечення покладених на нього обов`язків.
Про неможливість обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту свідчить, те що ОСОБА_4 веде аморальний спосіб життя, не має стійких соціальних зв`язків, зловживає спиртними напоями, за місцем проживання з`являється періодично.
Таким чином, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від органів досудового розслідування, суду.
У зв`язку з вище викладеним, з метою недопущення повторення вчинення кримінальних правопорушень підозрюваним ОСОБА_4 слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою д строком на 60 діб з утриманням у ДУ Запорізький слідчий ізолятор № 10 м. Запоріжжя.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.
Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Захисник у судовому засіданні також проти задоволення клопотання слідчого заперечував, вважає ризики не доведені, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
28 квітня 2023 року, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочина), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію не винуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи підвартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , вагомість доказів щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення тяжкого злочину, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 186 КК України, покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше судимий, за вчинення корисливого злочину, в вересні 2022 року звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю покарання, але на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин із застосуванням насильства, з особливою зухвалістю під час дії воєнного часу в України, неодружений, не має сімейних зв`язків, не працевлаштований, урахуванням обставин підозри, слідчий суддя дійшов висновку, що існують високі ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено слідчим та прокурором у судовому засіданні.
Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, з урахуванням встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тих обставин, що суду не надано даних на підтвердження таких достатніх стримуючих факторів, які б переважали встановлений високий ступінь ризику ухилення від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, відсутні підстави вважати, що застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Дані щодо особи, наявного місця проживання, не переважають встановлених судом ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та не гарантують в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваного, з огляду на обставини підозри.
При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.
Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено.
Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_4 до тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 30 червня 2023 року включно, який слід рахувати з 02 травня 2023 року, тобто з дня взяття його під варту.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, суд не вбачає підстав для обрання підозрюваному застави у цьому кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 3, 9, 22, 177, 178, 183, 193, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 30 червня 2023 року включно, який обчислювати з 02 травня 2023 року без визначення розміру застави.
Визначити строк дії ухвали до 30 червня 2023 року включно.
Підозрюваного ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду негайно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1