1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5513/23 1-кс/335/1599/2023
ВСТАНОВИВ:
22.06.2023 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 13.06.2023 стосовно вчинення посадовою особою Управління СБУ в Запорізькій області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України.
Скарга мотивована тим, що 13.06.2023 заявником було подано до Запорізької обласної прокуратури заяву про кримінальне правопорушення від 13.06.2023 стосовно вчинення посадовою особою Управління СБУ в Запорізькій області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України.
Проте станом на дату звернення з даною скаргою до суду, відомості зазначені у заяві до ЄРДР в порушення вимог ст. 214 КПК України не внесені, а тому ОСОБА_3 звернувся до суду з даною скаргою.
Згідно протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді дана скарга передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 22.06.2023.
Ухвалою слідчого судді від 22.06.2023 відкрито провадження за вказаною скаргою, призначено скаргу до розгляду на 26.06.2023.
В судовому засіданні заявник, який приймав участь у режимі відеоконференції, вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити.
Повноважна особа, прокурор Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаної скарги, вказавши на те, що таку заяву ОСОБА_3 за належністю для розгляду в межах компетенції направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань (у м. Мелітополі), яке на час воєнного стану розташоване в Комунарському районі м. Запоріжжя, про що у відповідний спосіб листом повідомлено заявника.
Заслухавши пояснення заявника по скарзі ОСОБА_3 , думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, матеріали, що надані прокурором, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Стаття 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України»).
Зокрема, відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Правом на оскарження наділені, зокрема, заявник та потерпілий, чи їх представник.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до Запорізької обласної прокуратури з заявою про вчинення відносно нього посадовою особою Управління СБУ в Запорізькій області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України.
Наведене підтверджується копією заяви про кримінальне правопорушення із вхідним штампом Запорізької обласної прокуратури.
Разом з тим, на день розгляду скарги прокурором Запорізької обласної прокуратури було надано копію супровідного листа від 20.06.2023, яким таку заяву про кримінальне правопорушення від ОСОБА_3 було скеровано до Територіального управління Державного бюро розслідувань (м. Мелітополь), для розгляду в межах компетенції.
Визначаючись щодо обґрунтованості скарги суд виходить з того, що відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Положеннями частини першої статті 9 КПК України на керівника органу досудового розслідування покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.
Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом (ч.1 ст. 2 КК України).
Згідно з ч. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).
Тобто, одним із завдань кримінального провадження є забезпечення, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.
Відповідно до частини першої та другої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке затверджено наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, передбачено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. (п.п. 2 п. 1 Розділу 2 Положення)
Отже, кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а лише тих, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Верховний Суд у своєму рішенні від 30.09.2021 (Постанова ККС ВС у справі 556/450/18) вказав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 при розгляді справи № 818/1526/18 зазначила, що, саме у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Таким чином, підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.
Частиною 4 ст. 216 КПК України визначено, що досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених, зокрема працівником правоохоронного органу,
здійснюють слідчі органів державного бюро розслідувань, а ч. 1 ст. 218 КПК України передбачено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що звернення про ознаки вчинення злочину посадовою особою Управління СБУ в Запорізькій області ОСОБА_5 , ОСОБА_3
направив до Запорізької обласної прокуратури, яке у подальшому, уповноваженою особою Запорізької обласної прокуратури було скеровано до Територіального управління Державного бюро розслідувань (у м. Мелітополі) для розгляду та прийняття процесуального рішення, відповідно до вимог чинного законодавства України.
Такі дії Запорізької обласної прокуратури, які полягають у скеруванні звернення ОСОБА_3 про ознаки вчинення злочину до ДБР до розгляду вказаного звернення по суті, тобто до того органу досудового розслідування до повноважень якого входить здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення про яке йде у мова у вказаному звернення, для прийняття відповідного рішення, не суперечить положенням КПК України.
Проте, надаючи оцінку доводам скарги та доданим до неї документам, слідчий суддя вважає, що заява ОСОБА_3 не є заявою про вчинення злочину, оскільки вона носить узагальнений характер, викладений в формі необґрунтованих припущень заявника, які ґрунтуються на його власних міркуваннях та не містять в собі наведених ознак об`єктивної сторони діяння, що не може слугувати підставою для внесення даних до ЄРДР.
Отже, з поданої заяви ОСОБА_3 та з її змісту не вбачається зазначення обставин та фактів, які б свідчили про вчинення конкретного кримінального правопорушення.
Як зазначено вище підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою/повідомленням про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Тобто, кримінальне правопорушення, як соціальне вище, характеризується сукупністю таких обов`язкових ознак: 1) суспільна небезпечність діяння; 2) кримінальна протиправність; 3) караність; 4) винність. При цьому, як вказано в частині 2 ст. 11 КК України не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Отже діяння вважається кримінальним правопорушенням тільки тоді, коли йому притаманна сукупність всіх чотирьох обов`язкових ознак, відсутність хоча б однієї з них, не відносить діяння до кримінальних правопорушень. При цьому суспільна небезпечність, як обов`язкова ознака кримінального правопорушення, є самостійною та достатньою підставою, яка виступає індикатором початку застосування процесуальної норми, а саме ч. 1 ст. 214 КПК України.
Дана ж заява, яка досліджена під час розгляду справи, за своїм змістом таких відомостей не містить, тому задоволенню не підлягає.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 25, 26, 214, 216, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 13 червня 2023 р. відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвалу постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 26 червня 2023 р.

Повний текст ухвали виготовлений 29 червня 2023 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1