Справа № 195/1335/23
У Х В А Л А

іменем України

11.09.2023 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 05.06.2023, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м.Москва, Росія, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, немаючий на утриманні неповнолітніх осіб, який має на утриманні близького родича матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України - раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Тобто, відповідно до п.2 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - ВПО), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (надалі КМУ) від 20.03.2022 за № 332, допомога надається: «особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка. Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб.

Згідно п.21 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року за №509 із змінами та доповненнями: «заява про взяття на облік може бути подана в електронній формі з використанням мобільного додатка Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія) повнолітньою або неповнолітньою внутрішньо переміщеною особою, якій присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків. У разі наявності в такої особи дітей подання заяви про взяття їх на облік можливе лише за наявності відображення в електронному вигляді інформації, що міститься у свідоцтві про народження таких дітей, виготовленому на паперовому бланку (далі - е-свідоцтво про народження).

Для подання заяви особі необхідно встановити мобільний додаток Порталу Дія на електронний пристрій, критерії якого підтримують використання такого додатка, підключений до Інтернету, із увімкненою функцією геолокації, та пройти електронну ідентифікацію та автентифікацію з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, або інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначного встановлення особи.

Заява про взяття на облік в електронній формі формується засобами мобільного додатка Порталу Дія у формі, придатній для сприйняття її змісту відповідно до відомостей, заповнення форм (полів) заяви здійснюється автоматично, зокрема з урахуванням відомостей, отриманих у порядку електронної інформаційної взаємодії».

Згідно «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 за № 309, із змінами та доповненнями, станом на 05.09.2022 року та по теперішній час, до оновленого переліку територіальних громад розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), входить Марганецька територіальна громада Нікопольського району Дніпропетровської області.

Так, приблизно в грудні 2022 року, точної дати дізнанням не встановлено, у обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , виник кримінальний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме: грошовими коштами, які надаються у вигляді допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, в порушення вимог, передбачених вищевказаними нормативними актами.

Реалізовуючи свій кримінальний умисел, 27.12.2022 року, в денний час доби, точний час в ході дізнання встановити не виявилося можливим, обвинувачений ОСОБА_4 , прибув в смт.Томаківка, Томаківської територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області, де підійшов до домоволодіння АДРЕСА_4 , в якому проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та не ставлячи до відома останнього, вирішив незаконно використати вказану адресу, як нове місце проживання для отримання статусу внутрішньо переміщеної особи, що є підставою для отримання вищевказаної допомоги.

Продовжуючи свою кримінальну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 , в той же день та час, знаходячись за вищевказаною адресою, діючи з прямим умислом спрямованим на заволодіння державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам, шляхом обману, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди державіі бажаючи їх настання, з метою незаконного отримання державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, механізм призначення та виплати якої, передбачений Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженим постановою КМУ від 20.03.2022 за № 332, а також Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року за №509, із використанням власного мобільного телефону електронного пристрою, особисто здійснюючи фізичні дії, здійснив вхід до мобільного додатку Єдиного державного веб-порталу електронних послуг - Портал Дія, де подав заяву в електронній формі про взяття його на облік, як внутрішньо переміщеної особи, під час заповнення якої вніс неправдиві дані щодо адреси свого місця проживання/перебування як переміщеної особи, а саме: буд. АДРЕСА_4 , і пройшов електронну ідентифікацію та автентифікацію з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, таким чином отримав статус ВПО, при цьому переміщатися на нове місце проживання/перебування наміру не мав та фактично в даний період проживав та продовжив проживати за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, ОСОБА_4 при внесенні відомостей було попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної державної допомоги та/або повернення надмірно нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей.

Внаслідок того, що ОСОБА_4 вніс в заяву про взяття на облік ВПО неправдиві відомості про адресу свого нового місця проживання/перебування як переміщеної особи, останній безпідставно набув статус внутрішньо переміщеної особи та безпідставно отримав право на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, внаслідок чого, йому було незаконно нараховано та виплачено бюджетні кошти у вигляді державної допомоги ВПО, за період з 27.12.2022 по 31.05.2023, на загальну суму 12000 гривень, згідно «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022 за №332, чим Державі в особі Міністерства соціальної політики України завдано майнової шкоди на вказану суму.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України за ознаками - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 надав клопотання, в якому просить суд, звільнити останнього від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України на підставі ст.45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям та повним відшкодуванням завданої шкоди потерпілому , кримінальне провадження стосовно нього за ч.1 ст.190 КК України, закрити.

В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що обвинувачений усвідомлюючи свою провину перед потерпілим, ще в процесі досудового слідства, відшкодував Державі в особі Міністерства соціальної політики України грошові кошти у сумі 12 000,00 грн., про що в матеріалах справи мається квитанції №0.0..1 від 22.08.2023.

ОСОБА_4 провину в інкримінованому йому правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та повністю відшкодував завдані ним збитки.

Тобто, обвинувачений повністю відшкодував завдану ним шкоду Державі в особі Міністерства соціальної політики України, активно сприяв досудовому слідству щодо розкриття кримінального правопорушення, щиро кається у скоєному.

За час, що минув, ОСОБА_4 подібних та інших правопорушень не допускав.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого щодо звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України.

Представник потерпілого ОСОБА_8 правом на участь в судовому засіданні не скористалася, про те висловила свою думку в письмовому клопотанні, відповідно до якого, також не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого щодо звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України, зазначив, що жодних претензій до обвинуваченого потерпіла особа не має.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали клопотань, дійшов висновку про їх задоволення з наступних обставин.

Відповідно до ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Зважаючи на це, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження суд не вправі вирішувати питання про винність особи, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до сформованої судової практики застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час підготовчого судового засідання, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним актом, а до апеляційного та касаційного судівз обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Відповідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження може бути закритим судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно частин 1 та 4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом; якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути це клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.45 Кримінального кодексу України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 Кримінального кодексу України, яке відповідно до положень ст.12 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком.

Як вбачається із обвинувального акту, обвинувачений на досудовому розслідуванні визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 заподіяну потерпілому шкоду відшкодовав в повному обсязі, заявив клопотання про закриття кримінального провадження, представник потерпілого не заперечує проти звільнення обвинуваченого від відповідальності, так як не має до нього претензій, оскільки кошти сплачені добровільно.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України суд бере до уваги роз`яснення п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», дійове каяття полягає в тому, що після вчинення кримінального правлпорушення особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Також суд враховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 щиро розкаюється, визнав себе винним, повністю відшкодував завдану його діями шкоду.

Суд, оцінюючи у сукупності наведені докази дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 є обґрунтованим і підлягає задоволенню у зв`язку із його дійовим каяттям, оскільки на час розгляду справи, визнав повністю вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно здійснив дійове каяття, відшкодувавши збитки у повному обсязі заподіяної ним шкоди, також під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Вказані обставини відповідно до вимог ст.45 КК України є підставою для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

За таких обставин суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення останнього від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України підлягає задоволенню, а кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 05 червня 2023 року стосовно обвинуваченого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч.1 ст.190 КК України, - закриттю у зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі ст.45 КК України, керуючись ст.ст.284-288,369,372,392,393,395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України на підставі ст.45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.190 Кримінального кодексу України на підставі ст.45 цього Кодексу, у зв`язку з дійовим каяттям.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 05 червня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч.1 ст.190 КК України, - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1

11.09.2023