Справа № 584/1106/23
Провадження № 1-кп/584/210/23
В И Р О К

Іменем України

13.09.2023 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

та учасників судового провадження : прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Путивль кримінальне провадження № 0000129 від 10.07.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ялта Кримської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та з 24.02.2022 на території України введено в дію воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

10.07.2023 близько 09:00 год. обвинувачений ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , мешканцем АДРЕСА_2 , перебував біля магазину «Дария», який розташований за адресою: просп. І.Путивльського, буд. 7, м. Путивль, Конотопського району, Сумської області.

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел на викрадення металевої ванни, що знаходилась на присадибній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 , яка належна потерпілому ОСОБА_7 .

Обвинуачений ОСОБА_4 навмисно повідомив ОСОБА_6 неправдиву інформацію про те, що потерпілий ОСОБА_7 дозволив забрати з саду в його домоволодінні стару ванну, попросив йому допомогти, викликавши у такий спосіб впевненість ОСОБА_6 у законності їхніх дій.

В цей же день, близько 15:30 год., отримавши усну згоду ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний корисливий прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 , користуючись відсутністю нагляду з боку потерпілого ОСОБА_7 та інших осіб, таємно, діючи в умовах воєнного стану, розуміючи, що крадіжка є кримінально протиправним діянням, через територію спільного двору, зайшов на територію присадибної ділянки потерпілого ОСОБА_7 , та з допомогою ОСОБА_6 , який не був обізнаний про злочинність дій обвинуваченого ОСОБА_4 , викрав металеву ванну, яка належить потерпілому ОСОБА_7 , вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 208 від 12.07.2023 складає 500 грн.

Викраденим майном обвинувачений ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на суму 500 грн.

Здійснюючи вказані дії, обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

За письмової згоди потерпілого ОСОБА_7 , який не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , 27.07.2023 між начальником Путивльського відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , як підозрюваним у цьому кримінальному провадженні, за участі захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

При цьому, сторонами було узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши прокурора та захисника, які вважали можливим затвердити угоду від 27.07.2023 і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченого, який свою вину у скоєному повністю визнав, підтвердив, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклав добровільно і згодний на призначення узгодженого виду покарання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В силу положень абзацу п`ятого ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч. 5 цієї статті укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим за висунутим обвинуваченням, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке є тяжким злочином.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє характер цього обвинувачення, свої процесуальні права, наслідки укладення і затвердження угоди.

Підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним у суду немає, оскільки сторони засвідчили, що вони досягли домовленості, яка не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, кваліфіковані правильно.

Умови укладеної угоди не суперечать моральним засадам суспільства, не порушують прав, свобод і інтересів інших осіб, оскільки потерпілим ОСОБА_7 надано письмову згоду на укладення такої угоди, а обвинувачений достатньо сприяв у проведенні кримінального провадження.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В силу вимог ч. 2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, узгоджене сторонами покарання суд знаходить таким, що відповідає характеру і тяжкості обвинувачення.

Дані про особу обвинуваченого (те, що він згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, формально позитивно характеризується за місцем проживання, викрадене майно повернуто потерпілому та останній претензій до обвинуваченого не має) свідчать про те, що узгоджене сторонами покарання може бути призначене цьому обвинуваченому та буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що укладена угода про визнання винуватості може бути затвердженою.

Відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 200 грн. 00 коп.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468-469, 474-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.07.2023 між начальником Путивльського відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000129 від 10.07.2023.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 200 грн. 00 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Речові докази по справі: металеву ванну розміром 180 х 60 см, кутник металевий розміром 60,5 х 3,5 см, кутник металевий розміром 16 х 3,5 см, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - дозволити останньому використовувати зазначене майно на власний розсуд, як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості вирок суду може бути скасованим за клопотанням прокурора.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Учасники судового провадження вправі отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1