КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 24 липня 2023 року апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, що виявлене та вилучене 08.06.2023 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- ноутбук марки «НР», сірого кольору, s/n: 5CD749ES#A2Q (пароль: 1111111), з зарядним пристроєм;

- мобільний телефон марки «Huawei», модель: STK-L21, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; з сім-карткою: « НОМЕР_3 »;

- флеш-носій чорного кольору, з вставкою срібного кольору, EB27BBOCF6, CN 1846;

- флеш-носій чорного кольору, з вставкою срібного кольору, з підписом: «PJSC "KCDBV"», без номеру;

- флеш-носій чорного кольору, з вставкою срібного кольору, з підписом: «PJSC "KCDBV"», без номеру;

- флеш-носій чорного кольору, з вставкою срібного кольору, з підписом: «PJSC "KCDBV"», без номеру, з брелком;

- флеш-носій чорного кольору, з вставкою срібного кольору, з підписом: «PJSC "KCDBV"», без номеру;

- жорсткий диск, срібного кольору, s/n: 130626TE95113NGGMJPS;

- жорсткий диск, срібного кольору, s/n: X747C1AOT69FHDKCB88H0A01T;

В іншій частині клопотання - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник власника майна ОСОБА_5 , - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованною, через порушення норм КПК України.

Так апелянт зазначає, що ОСОБА_5 під час обшуку не перешкоджала доступу до речей, добровільно надала слідчому їх для огляду, не заперечувала щодо копіювання інформації із пристроїв, що свідчить про відсутність мети приховування, пошкодження, псування чи знищення майна.

Крім того вважає, що арештоване майно не відповідає ознакам, передбачених ст. 98 КПК України, а відтак підстави для накладення арешту відсутні.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 11 січня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Як зазначено у клопотанні прокурора, посадовими особами, засновниками та кінцевими бенефіціарними власниками ПрАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» (далі - ПрАТ «КЦКБА», ) та інших українських суб`єктів господарювання, організовано ведення фінансово-господарської діяльності в інтересах держави-агресора та у тісній взаємодії з рядом українських та іноземних суб`єктів підприємницької діяльності, зокрема, здійснення постачання продукції українського виробництва через підконтрольні іноземні компанії, на виконання проектів держави-агресора, а саме компаній, що входять до структури російської державної корпорації з атомної енергії «Росатом», тобто, здійснення пособництва державі-агресору у завданні шкоди Україні, шляхом перерахування (передачі) матеріальних ресурсів та інших активів.

Відповідно до листа оперативного підрозділу ГУ «І» ДЗНД СБУ № 5/7/2/2-8674 від 03.04.2023, встановлено, що директором з продажів ПрАТ «КЦКБА» є ОСОБА_5

08 червня 2023 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом якого виявлено та вилучено ряд речей та документів.

Постановою слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 від 08 червня 2023 року вилучене рід час обшуку майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000025.

09 червня 2023 прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 поштовим зв`язком направив на адресу Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про накладення арешту на вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , майно, з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року клопотання прокурора задоволено частково.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000025 про накладення арешту на майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження вказаного майна, яке відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України, наявні достатні підстави для арешту вказаного в клопотанні майна.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ОСОБА_5 з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Посилання апелянта на те, що під час обшуку ОСОБА_5 не перешкоджала доступу до речей, добровільно надала слідчому їх для огляду, не заперечувала щодо копіювання інформації із пристроїв, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 761/2967/22 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Провадження № 11сс/824/4191/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК