ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 610/2651/17 Номер провадження 11-кп/814/426/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурораОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000838за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також прокурора Балаклійського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_12 зі змінами, внесеними першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_13 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 25 травня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Одеса, мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, з початковою загальною освітою, незаміжня, непрацююча, несудима,

визнана винуватою та засуджена за ч.3 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України на 2 роки 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Черкаська Лозова Дергачівського Харківської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з початковою загальною освітою, неодружений, непрацюючий, несудимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.3 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Черкаська Лозова Дергачівського Харківської області, мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, з початковою загальною освітою, одружений, непрацюючий, несудимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.3 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, без освіти, одружений, маючий на утриманні неповнолітню дитину, офіційно непрацевлаштований, несудимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.3 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

Постановлено стягнути з обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 74,15 грн, з кожного.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 визнані винуватими у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

25 липня 2017 року близько 12 год. в районі розташування свердловини №93, на відстані 500 метрів до с. Глазунівка Балаклійського району Харківської області, ОСОБА_8 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , намагалися таємно викрасти фрагмент металевого захисного ковпака, який входить до складу основного засобу свердловини Шебелинського ГКР, що належить філії ГПУ «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» вартістю 1680 грн., який частково завантажили на автомобільний причеп, д.н.з. НОМЕР_1 , але не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки на місці були викриті і зупинені охороною.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду стосовно усіх обвинувачених на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України.

Стверджує, що суд не вжив заходів щодо повернення обвинувального акту прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України для усунення порушень вимог ч.5 ст.291 КПК України, яка передбачає обов`язковість викладу формулювання обвинувачення, оскільки не конкретизовані дії кожного з обвинувачених.

Наголошує, що судом не було доручено представнику органу пробації складання досудової доповіді, що передбачено ст.314-1 КПК України.

Ставить під сумнів вартість викраденого майна, вважає недопустимим доказом протокол огляду місця події та зазначає про відсутність у вироку мотивів щодо кваліфікуючої ознаки «за попередньою змовою групою осіб».

Звертає увагу, що в резолютивній частині вироку судом не зазначено, за що саме постановлено стягнути з кожного з обвинувачених по 74 грн. 15 коп.

У внесених до апеляційної скарги змінах, перший заступник керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_13 просить змінити вирок суду першої інстанції та звільнити усіх обвинувачених від призначеного покарання на підставі п.3 ч.1 ст.49 та ч.5 ст.74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Інші учасники провадження вирок суду не оскаржили.

До початку розгляду провадження апеляційним судом захисник ОСОБА_7 клопотала про звільнення усіх обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та надала заяву про їх згоду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав за необхідне звільнити обвинувачених від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України з огляду на їх згоду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п.2 постанови №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні цього питання суд під час апеляційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна ухвалити у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України, за наведених у вироку обставин підтверджуються сукупністю достатніх, допустимих та належних доказів, зібраних у встановленому законом порядку і досліджених судом, яким дана належна оцінка.

Факт перебування обвинувачених 25 липня 2017 року близько 12 год. в районі розташування свердловини №93 неподалік с. Глазунівка Балаклійського району Харківської області на автомобілі з причепом ніким із учасників провадження не оспорюється.

Доводи захисника про непричетність обвинувачених до інкримінованого злочину є непереконливими.

Так, суд обґрунтовано послався на показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 - працівників охоронного підприємства, які були очевидцями події та бачили, як обвинувачені під`їхали на автомобілі з причепом до свердловини №93.

Після цього обвинувачені відчепили причеп, підкотили до свердловини та почали на нього затягувати захисний ковпак.

Показання цих свідків є стабільними, логічними, послідовними та узгоджуються між собою і з показаннями свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 - працівників потерпілої юридичної особи, які прибули на місце вчинення кримінального правопорушення.

Більше того, показання свідків підтверджуються протоколом огляду місця події від 25 липня 2017 року, відповідно до якого зафіксовано перебування на земельній ділянці поблизу свердловини №93 неподалік с. Глазунівка Балаклійського району Харківської області металевого фрагменту захисного ковпака свердловини, а також перебування поряд з ним автомобільного причепа, днз НОМЕР_1 , та автомобіля ВАЗ 2101, днз НОМЕР_2 .

Доводи захисника про недопустимість як доказу вказаного протоколу огляду місця події є необґрунтованими, оскільки слідча дія проведена у відповідності до вимог ст.233 та ст.237 КПК України, а сам протокол за її наслідками складений уповноваженою особою та відповідає приписам кримінального процесуального закону.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у даному кримінальному провадженні у відповідності до вимог ст.291 КПК України складений слідчим, затверджений прокурором, містить відомості, передбачені ч.2 цієї статті Кодексу.

Обставини, які відповідно до частини першої статті 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинувачених у його вчиненні, викладено чітко і конкретно.

Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого кримінального правопорушення, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель кримінального правопорушення, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Всупереч доводам захисника, суд у мотивувальній частині вироку вказав про наявність кваліфікуючої ознаки ч.2 ст.185 КК України «за попередньою змовою групою осіб» при формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Водночас, як обґрунтовано зазначає захисник, в матеріалах провадження відсутня досудова доповідь органу пробації, що передбачено ст.314-1 КПК України.

Проте, судом першої інстанції належним чином досліджені дані, які характеризують обвинувачених, а тому відсутність досудової доповіді не вплинула на законність вироку в частині призначеного покарання.

Доводи апеляційної скарги щодо сумнівів у визначенні вартості майна, яке намагалися викрасти обвинувачені, не знайшли свого підтвердження через відсутність будь-яких протиріч, невідповідностей та розбіжностей у висновку товарознавчої експертизи та дослідженими під час судового розгляду доказами, і з урахуванням відсутності порушень процесуальних норм при призначенні експертизи та її проведенні, а також з огляду на відповідність висновку експерта вимогам ст.101 та ст.102 КПК України.

Згідно з довідкою, витрати на проведення товарознавчої експертизи №3971 від 30 серпня 2017 року у кримінальному провадженні №0000838 складають 296,61 грн, а тому суд правильно у резолютивній частині вироку зазначив про стягнення з кожного з обвинувачених по 74,15 грн на їх відшкодування.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого злочину і правильно кваліфікував їх дії за ч.3 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Приписами п.1 ч.2 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом першої інстанції встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили 25 липня 2017 року.

На час розгляду 29 травня 2023 року кримінального провадження апеляційним судом строки давності притягнення обвинувачених до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України, а саме п`ять років, минули, що ніким не оспорюється, та є правовою підставою для їх звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до ст.49 КК України та для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Враховуючи наведене, вирок суду підлягає до скасування, а кримінальне провадження до закриття на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України зі звільненням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України, на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Що стосується процесуальних витрат, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

При цьому, згідно з правовим висновком, що сформульований у постанові Великої Палати Верховного суду від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17, кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.

Витратиза проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні в сумі 296,61 грн є документально підтвердженими та ніким із учасників провадження не оспорюються, а тому підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.

Отже, апеляційні скарги захисника та прокурора зі зміненими доводами підлягають до часткового задоволення, а клопотання захисника про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 284, 404, 405, 407, 417, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та прокурора Балаклійського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_12 зі змінами, внесеними першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_13 , задовольнити частково.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності задовольнити.

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 25 травня 2018 року стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 скасувати, звільнивши кожного з них від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, а кримінальне провадження №0000838закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 74,15 грн, з кожного.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4