Справа №366/2211/23
Провадження №1-кс/366/394/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2023 року смт. Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчої відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Вишгородського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному проваджені №0001317, відомості про яке внесено до ЄРДР 11.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідча за погодженням з прокурором звернулась до слідчого судді із зазначеним клопотанням, у якому просила накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на мобільний телефон марки «Россо» з номером НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який поміщено в спец пакет № PSP 1194726, та який вилучений 11.07.2023 року в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст. 208 КПК України.

Клопотання мотивоване наступним.

11.07.2023 року до ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від працівників ДПС України про те, що на болотистій місцевості поблизу с. Хутір Коленцівський Вишгородського району Київської області виявлено три оброблені земельні ділянки, на яких посаджені рослини, зовні схожі на рослини коноплі у кількості 7316 шт.

11.07.2023 року слідчим ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , та під час проведення особистого обшуку останнього виявлено та вилучено зазначений мобільний телефон.

11.07.2023 року постановою слідчої вилучений мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідча зазначає, що накладення арешту на тимчасово вилучений мобільний телефон необхідним для збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), оскільки він відповідає критеріям ст. 98 КПК України, та є доказом складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, з ним необхідно провести судові експертизи, висновки яких будуть доказами у кримінальному провадженні.

Слідча у судове засідання не з`явилась. У клопотанні просила провести розгляд цього клопотання без її участі та участі прокурора.

Власники тимчасово вилученого майна в судове засідання не викликались, оскільки відсутні відомості про власників такого майна.

Відсутність слідчої та власників майна в силу положень ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, заслухавши думку слідчого у судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч. 3 цієї статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

З урахуванням долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що ВРЗЗКС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001317 від 11.07.2023 року за ч. 2 ст. 310 КК України за наведених вище в цій ухвалі обставин.

З доданої до суду копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину вбачається, що 11.07.2023 року слідчим ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , та під час проведення особистого обшуку останнього в період часу з 19 год. 10 хв. по 19 год. 32 хв. виявлено та вилучено зазначений вище мобільний телефон.

11.07.2023 року відомості за цією подією внесено в ЄРДР.

Постановою слідчої ВРЗЗКС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 11.07.2023 року вилучений мобільний телефон визнаний речовим доказами у кримінальному провадженні.

Згідно відмітки на поштовому конверті поштової служби «Нова Пошта», клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження направлені слідчою до Іванківського районного суду Київської області 12.07.2023 року, тобто у строк, передбачений вимогами ч. 5 ст. 171 КПК України.

З урахуванням клопотання та доданих до нього матеріалів кримінального провадження, враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність слідчим тієї обставини, що тимчасово вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні, а тому є речовим доказом.

Зокрема, досудове розслідування кримінального провадження здійснюється за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України (Незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку чи конопель особою, яка була засуджена за цією статтею чи яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 307, 309, 311, 317 цього Кодексу, або вчинені за попередньою змовою групою осіб з метою збуту, а також незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку в кількості п`ятисот і більше рослин чи конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин ).

Як слідує з долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування виявлено три оброблені земельні ділянки, на яких посаджені рослини, зовні схожі на рослини коноплі у кількості 7316 шт.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-23/35809-ПЗПРАП від 12.07.2023 року, виявлені рослини є наркотичними засобами (коноплями).

Наявність протоколу затримання ОСОБА_5 свідчить про те, що в органу досудового розслідування є підстави вважати його причетність до вчинення цього злочину, відповідно, у вилученому у ОСОБА_5 мобільному телефоні може міститись інформація про дату, час і місце придбання наркотичних рослин для їх подальшого посіву, а також осіб, які також причетні до вчинення злочину.

Також слідчою доведено, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт до тимчасово вилученого майна, може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні, що негативно вплине на його подальше досудове розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на встановлені обставини справи, на тимчасово вилучене майно слід накласти арешт, залишивши його на зберіганні у СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області (Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. Київська, 25).

Таким спосіб накладення арешту на тимчасово вилучене майно не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Крім цього, саме такий спосіб арешту тимчасово вилученого майна на переконання судді є необхідним для виконання завдань КПК України, зокрема він унеможливить приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження такого майна як речових доказів у кримінальному провадженні.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 167, 170-172, 173, 174, 369, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на мобільний телефон марки «Россо» з номером НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який поміщено в спец пакет № PSP 1194726, та який вилучений 11.07.2023 року в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст. 208 КПК України.

Тимчасово вилучений мобільний телефон залишити для зберігання у слідчих слідчого відділу Вишгородського РУП ГУНП в Київській області за адресою, які територіально розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. Київська, 25.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на процесуального прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про арешт майна передати для виконання уповноваженому на це органу.

Копію ухвали вручити прокурору та надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1