Справа № 127/8844/22
Провадження № 1-кп/127/244/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України відомості про які внесено 08 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000549, ОСОБА_7 ,у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186, ч. 4 ст. 190 КК України відомості про які внесено 08 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000549, 03.01.2023 року за №0000009, 28.12.2022 року за № 0001473 та 13 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, відомості про які внесено 08 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000549, 16.11.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001260 -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3, 4 ст. 190 КК України та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190 КК України та ОСОБА_7 за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186, ч. 4 ст. 190 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивував актуальністю ризиків визначених ст. 177 КПК України. Вказав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченим є недоцільним. Крім цього, просив при продовженні тримання під вартою визначити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заставу.

ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, а у випадку його задоволення суд визначити мінімальний розмір застави.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_11 заперечив щодо задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою його підзахисному, оскільки ризики прокурором не доведені жодними доказами. Крім цього, просив визначити заставу його підзахисному у мінімальному розмірі.

ОСОБА_4 поклався на розсуд суду щодо клопотання прокурора, проте наголосив, що просить визначити йому мінімальний розмір застави.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_9 поклався на розсуд суду щодо продовження строку тримання під вартою. Крім цього просив визначити ОСОБА_4 заставу у мінімальному розмірі.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив дати йому шанс і визначити розмір застави як і іншим обвинуваченим.

Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 вважав клопотання прокурора таким, що не підлягає задоволенню.

Захисник ОСОБА_8 підтримав думку своїх колег.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Вирішуючи клопотання, суд керується ст. 177 КПК України, якою визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 17.05.2023 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою зі строком дії до 15.07.2023 року.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд приймає до уваги наступне.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення у складі організованої групи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, раніше неодноразово судимий, в тому числі за кримінальні правопорушення проти власності. Згідно обвинувачення ОСОБА_5 вчинив вказані кримінальні правопорушення під час відбування покарання у виді позбавлення волі. Вказане, переконує суд в наявності ризиків, які не зменшилися, тривають, зокрема щодо вчинення інших кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному проваджені іншим чином та переховування від суду з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності.

Крім цього, на переконання суду, актуальним залишається ризик ухилення обвинуваченого від явки до суду, оскільки до обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою він доставлявся в судове засідання на підставі ухвали про привід. При цьому ОСОБА_5 за місцем проживання не перебував, а був затриманий на залізничному вокзалі. Жодних доказів на підтвердження поважності неявки в судові засідання до затримання, обвинуваченим не було надано.

Крім цього, свідки та потерпілі у справі не допитані, що свідчить про актуальність ризику впливу обвинуваченого на останніх.

Таким чином ризики встановлені судом при обранні та продовженні запобіжного заходу продовжують існувати, а достатніми для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Щодо визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_5 суд зазначає наступне.

Прокурор просив визначити обвинуваченому розмір застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Оскільки сторона обвинувачення просить продовжити раніше визначену заставу обвинуваченому, проте така застава не визначалася та прокурор не вказує розмір застави, тому суд приймає відповідне рішення на власний розсуд та визначає ОСОБА_5 розмір застави у розмірі ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 268400,00 гривень, оскільки мінімальний розмір застави визначений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, з урахуванням ризиків у справі, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд приймає до уваги наступне.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення у складі організованої групи, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі до 12 років із конфіскацією майна. Вказане свідчить про те, що обвинувачений усвідомлюючи можливість довготривалого перебування в місцях позбавлення волі, може ухилятися від явки до суду. Крім цього, суд бере до уваги, що до ОСОБА_4 вже застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту, проте останній порушив встановлені судом обов`язки, що зумовило зміну запобіжного заходу на тримання під вартою.

Крім цього, судом встановлено наявність ризику вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, оскільки він, будучи особою раніше неодноразово судимою за корисливі кримінальні правопорушення, двічі порушував обов`язки особи, до якої застосовано домашній арешт, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173, ч.1 ст. 178, ст. 183, ст. 185 КУпАП.

Крім цього, свідки та потерпілі у справі не допитані, що свідчить про актуальність ризику впливу обвинуваченого на останніх.

Враховуючи вищенаведені обставини, підтверджені, як наданими прокурором доказами так і самим обвинуваченим, суд дійшов висновку, що ризики продовжують існувати, не зменшились, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом є тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Водночас прокурор просив визначити обвинуваченому розмір застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Вказана імперативна норма не діє під час вирішення питання про доцільність подальшого утримання особи під вартою в порядку ст. 315, 331 КПК України. Закон визначати розмір застави під час продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд не зобов`язує. Разом з тим, прокурор просить визначити розмір застави обвинуваченому, що є підставою для вчинення вказаного судом, оскільки суд не вправі виходити за межі клопотання прокурора в бік погіршення становища особи щодо якої вирішується питання про обмеження її конституційних прав, чим є застосування запобіжного заходу. Розмір застави у розмірі ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 268400,00 гривень суд вважає достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим його обов`язків.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 суд приймає до уваги наступне.

ОСОБА_7 , який є особою раніше судимою, обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, санкція статті за особливо тяжкий передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Щодо ОСОБА_7 у цьому провадженні застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту. Разом з тим, під час розгляду вказаного провадження та дії вказаного запобіжного заходу, до суду надійшли три нові обвинувальні акти щодо ОСОБА_7 . Відповідно до яких під час перебування справи на розгляді в суді, під час застосованого більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_7 став обвинуваченим у вчиненні декількох нових тяжких умисних корисливих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України. Зазначене безумовно свідчить, що в справі підтверджений ризик можливості вчинити обвинуваченим інше кримінальне правопорушення, а також підтверджує той факт, що будь-який інший більш м`який запобіжний захід, крім утримання під вартою, не є достатнім стримуючим заходом щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 194, 331 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 діб, починаючи з 11.07.2023 року до 08.09.2023 року , включно.

На підставі п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 268400,00 гривень.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати по першому виклику до суду на визначений час;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме те, що якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжити на 60 діб, починаючи з 11.07.2023 року до 08.09.2023 року, включно.

На підставі п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 268400,00 гривень.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати по першому виклику до суду на визначений час;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме те, що якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 продовжити на 60 діб, починаючи з 11.07.2023 року по 08.09.2023 року, включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення копії ухвали.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: