Дата документу 30.08.2023 Справа № 501/586/23
ІЛЛІЧІВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

28 серпня 2023 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

номер справи 501/586/23 провадження 1-кс/501/713/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000060, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 лютого 2023 року, за підозрою:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, громадянина України, українець за національністю, з вищою освітою, офіційно не працевлаштований, офіційно не одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

участь у справі приймали: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_7 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин клопотання.

24 серпня 2023 року до слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000060 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02 лютого 2023 року, відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що у період часу з 24 лютого 2022 року по 01 лютого 2023 року ОСОБА_8 , у зв`язку з військовою агресією російської федерації виїхала за межі України, з місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим, з метою збереження свого майна та догляду за будинком, запросила раніше знайомого їй ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому надала вільний доступ до будинку.

Так, на підставі довірчих відносин з 24 лютого 2022 року ОСОБА_5 проживав за місцем мешкання ОСОБА_8 за вищевказаною адресою та мав доступ до майна останньої.

Надалі, приблизно у квітні 2022 року, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, у зв`язку зі скрутним матеріальним положенням у ОСОБА_5 з`явився злочинний умисел, направлене на таємне викрадення чужого майна, з метою власної наживи та незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні будинку за вказаною адресою, який знаходиться у власності ОСОБА_8 , скоїв таємне викрадення майна ОСОБА_8 , а саме: сушильної машини марки Miele моделі TSF 643 WP вартістю 41203 гривень 42 копійки, монтажного комплекту Miele моделі WTV 501 (12996101D) вартістю 3411 гривень, пральної машини марки Miele моделі WSG 663 WCS вартістю 57913 гривень 36 копійок, мікрохвильової печі марки Samsung MG23K3575AS/BW вартістю 5528 гривень 10 копійок, чайника пластикового марки Philips моделі 4646/70 вартістю 811 гривень 13 копійок, кавомашини марки Delonghi моделі Ecam 350.55.B вартістю 18590 гривень 09 копійок, гриль контактного марки Delonghi моделі CGH1020D вартістю 8890 гривень 49 копійок, телевізору марки Ergo моделі 43DUS6000 (43 дюйми) вартістю 9734 гривні 12 копійок, морозилки марки Indesit моделі DFZ 4150 вартістю 12849 гривень 08 копійок, очищувача марки Dyson моделі HP01 WX3-US-MGB3165A вартістю 17767 гривень 10 копійок, очищувача марки Dyson моделі HP01 E4C-US-MNA1520A вартістю 17767 гривень 10 копійок, безпровідного пилососа марки Dyson моделі SV12 (YG2-US-KHG7470A) вартістю 18673 гривень 99 копійок, дрилі акумуляторної марки Felisatti моделі FL1310 (ДА-18ЭР) вартістю 2777 гривень 72 копійки, акустичної гітари марки Taylor 414се R V Class Special Edition Grand Auditorium Acoustic-Electric Guitar Natural вартістю 91918 гривень 47 копійок, гітарного підсилювача марки Marshall MS-2 вартістю 1233 гривень 33 копійки, навушників марки Shure моделі SRH440 вартістю 4842 гривень 90 копійок, навушників марки Beyer Dynamic моделі DT 770 PRO/80 ohm Studio вартістю 5381 гривень 11 копійок, навушників марки AKG моделі Y50 вартістю 2350 гривень 12 копійок, процесору марки Line 6 Helix вартістю 33500 гривень, компресорного небулайзера Ulaizer Home CN-02 MY вартістю 550 гривень, машинки для видалення катишків марки Severin моделі CS7976 вартістю 170 гривень, настільної лампи Pen Holder and Time Display Table Lamp вартістю 2048 гривень 40 копійок, мережевого подовжувача Power Cube (allocacoc) вартістю 531 гривні 90 копійок, power bank марки Tech2 Nano Juice 10000mAh чорного кольору вартістю 500 гривень, музичної колонки марки Beecaro Outdoor Indoor Wireless Speaker моделі GF402 вартістю 757 гривень 20 копійок, мольберта художнього студійного підлогового висотою 156 см., шириною полиці 58 см. вартістю 466 гривень 67 копійок, сушарки Laundry для одягу алюмінієвої оливкової вартістю 1053 гривні, телевізору марки Samsung моделі UE65TU8000UXUA (65 дюймів) вартістю 20653 гривні 33 копійки, безпровідної гітарної системи марки Shure GLXD Advanced Wireless Guitar Sys SN: 3RA0973781 вартістю 14295 гривень 17 копійок, кейсу MONO M80 Pedalboard Bag-Tour вартістю 1694 гривні 73 копійки, петель марки TRX моделі Tactical Gym вартістю 2533 гривні 33 копійки, велосипеду марки Specialized моделі Sirrus вартістю 21350 гривень, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 , матеріальні збитки на загальну суму 421 710 гривень 36 копійок.

Крім цього, на підставі усної домовленості з потерпілою ОСОБА_8 з 24 лютого 2022 року ОСОБА_5 проживаючи за адресою: АДРЕСА_3 мав доступ до автомобілю марки SUBARU FORESTER, державний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , який зберігався за вказаною адресою.

Так, ОСОБА_5 , отримавши право користування автомобілем марки SUBARU моделі FORESTER, державний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску, що на праві власності належить ОСОБА_8 та ключі від нього, за дозволом останньої іноді використовував його для власних потреб.

Надалі, приблизно у жовтні 2022 року, але не пізніше 22 листопада 2022 року, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , вирішив незаконно та всупереч волі власника, продати автомобіль марки SUBARU моделі FORESTER, державний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску іншій особі з метою отримання грошових коштів від реалізації майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , використовуючи Інтернет-мережу, почав підшукувати потенційних покупців вказаного автомобілю.

Так, у період з 27 жовтня 2022 року по 22 листопада 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , шляхом передачі автомобілю, та ключів від нього, здійснив незаконний продаж автомобілю марки SUBARU моделі FORESTER, державний номер НОМЕР_1 2017 року випуску, невстановленій слідством особі, отримавши за це грошову винагороду у невстановленій сумі. В подальшому право власності на вказаний автомобіль 22 листопада 2022 року було зареєстровано на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказаними діями ОСОБА_5 , що виразились у незаконному заволодінні автомобілем марки SUBARU моделі FORESTER, державний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , ОСОБА_8 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 596 681 гривень 07 копійок.

31 травня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України.

31 травня 2023 року слідчим суддею Іллічівського міського суду Одеської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 29 липня 2023 року, включно, із можливістю внесення застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268 400 грн., який в подальшому 27 липня 2023 року продовжено до 31 серпня 2023 року.

На підставі викладеного слідчій, прокурор вважають, що підозрюваному має бути продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тому, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, не перестали існувати .

Так, ОСОБА_5 може: вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України). Підтверджується тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий та особливо тяжкий корисливі кримінальні правопорушення, а оскільки останній офіційно не працевлаштований, а також не має інших офіційних джерел доходу, підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення для отримання незаконного прибутку.

Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, за таких обставин застосування до підозрюваного ст. 75 Кримінального кодексу України здебільшого виключається, а отже з метою уникнення від можливого покарання реального покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 років, ОСОБА_5 може вчинити спроби переховування.

Незаконно впливати на потерпілих, свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні. Вказаний ризик підтверджується обставинами кримінального провадження, допитом потерпілої ОСОБА_8 , яка є близькою знайомою ОСОБА_5 , допитом свідка ОСОБА_10 який є знайомим останнього. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 відомі контактні дані ОСОБА_8 та ОСОБА_10 а також їх місце проживання, тому є підстави вважати що останній може будь-яким способом на них впливати, а також впливати на інших свідків які активно сприяють розкриттю кримінального правопорушення.

Обґрунтованими підставами вважати, що ОСОБА_5 може здійснити та вчинити спроби здійснити дії, а також допустити ризики, зазначені вище, є наступне: безпосередньо після вчинення кримінальних правопорушень зник; не має стабільних доходів; не має міцних соціальних зв`язків; враховуючи зазначені обставини, схильний до протиправної діяльності та може вчинити інші кримінальні правопорушення; інші.

З врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та одночасної потреби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Водночас, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні. Запобіжні заходи у вигляді особистої поруки, особистого зобов`язання та домашнього арешту не зможуть унеможливити настання таких ризиків, як ухилення підозрюваного від органів досудового слідства та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання проведення досудового розслідування.

Таким чином, для забезпечення дієвості кримінального провадження, а також забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, запобігання переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні; перешкоджанні проведенню досудового розслідування, враховуючи, що більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти ризикам, визначеним ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, є всі підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в зв`язку із чим слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 за погодженням з прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді Іллічівського міського суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 4 ст. 95 Кримінального процесуального кодексу України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

За вищевказаними підставами вважає , що вказані вище ризики не перестали існувати, тому більш м`який запобіжний захід не може забезпечити ефективного досудового розслідування враховуючи обставини скоєння злочину.

Позиція учасників судового процесу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та прохав його задовольнити зазначив, що в матеріалах справи є докази які вказують на причетність підозрюваного до вчинених кримінальних правопорушень, яке є особливо тяжким, в сукупності з наведеними в клопотанні підставами, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам зазначеним у клопотанні, а також виконати завдання досудового розслідування щодо розкриття злочину.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання пояснив, що на його утриманні є дитина, він працює не офіційно, хоче відшкодувати потерпілій завдані ним збитки. Засвідчив, що відомості викладені у клопотанні відповідають дійсності, прохав застосувати цілодовобий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_7 вважала, що вчинене кримінальне правопорушення враховуючи його обставини, відношення підозрюваного до нього, свідчать про те що ОСОБА_5 можливо застосувати цілодобовий домашній арешт..

Слідчій суддя вислухавши учасників судового процесу, дослідивши докази надані до клопотання приймає рішення про таке.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні у провадженні ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000060 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02 лютого 2023 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України.

31 травня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Стаття 199 Кримінального процесуального кодексу України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою, слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою чи не допущено безпідставне тривале розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

У судовому засіданні прокурором доведено, що досудовим слідством проводяться процесуальні та розшукові дії щодо встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні. На теперішній час по справі призначені судові експертизи висновки яких , не отримані, і мають суттєве значення для досудового розслідування.

В тому числі призначена почеркознавча експертиза за зразками почерку, підпису та цифрового письма ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які перебувають на виконанні експертів Одеського НДІСЕ Міністерства юстиції України.

Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування є достатньою для продовження застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція випливає й із практики Європейського суду з прав людини, в якій говориться про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

За даними матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на цей момент у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості потребують перевірки і оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та інші), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду.

Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які, в свою чергу, перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування та те, що 31 серпня 2023 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу, з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризиків, які існують та не зменшилися, слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, також враховує вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, характеризуючи особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність соціальних зв`язків, у взаємозв`язку з іншими вищевказаними обставинами вважає, що вони не дають достатніх підстав для застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінується, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину у конкретних умовах місця і часу та враховує, особу підозрюваного ОСОБА_5 , як у вчиненні тяжких злочинів, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 10 років.

При цьому, слідчій суддя враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року де ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд приймає до уваги особу підозрюваного його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, те, що він раніше не судимий, та приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинуваченого, більш м`якого запобіжного заходу неможливе, з метою уникнення ризику переховування обвинуваченого від слідства та суду.

При цьому обрання інших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також, як вважає слідчий суддя, в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Крім того, до органу досудового розслідування та суду не надходило заяв від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не гарантуватиме виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки підозрюваний, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також , слідчий суддя зазначає, що стороною захисту не доведено у судовому засіданні, що ризики, на які посилається прокурор, відсутні або зменшились. Окрім того наявність інших підстав для зміни запобіжного заходу стороною захисту суду не надано.

Тому, доводи сторони захисту в сукупності з іншими вищевказаними обставинами не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, також вони є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного, та підтверджують відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Оскільки, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовженні строку його дії, а також прокурор у своєму клопотанні, не змінилися, суд вважає, що інший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, так як ОСОБА_5 хоча раніше не судимий, має неповнолітню дитину, але обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який може бути призначено покарання від 8 до 12 років позбавлення волі, тому може переховуватися від суду, впливати на свідків, чим може перешкоджати кримінальному провадженню, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до ч.3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України слідчій суддя , суд при застосуванні запобіжного азаходу у вигдяді тримання під вартою зобов`язанний визначити роpмір застави , достатньої для забезпечення виконання підозрюванним , обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом за виключенням положень ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ч. 4 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя вважає за можливе, відповідно до ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, визначити заставу в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268400,00 грн, та покласти на підозрюваного, у разі звільнення його з-під варти у зв`язку із внесенням застави, обов`язки, передбачені ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Строк тримання під вартою підозрюваному слід визначити в межах строку досудового розслідування кримінального провадження.

Висновок суду

Оцінивши надані докази у їх сукупності , надавши їм належну правову оцінку слідчій суддя доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий, прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати про наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з чим до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 177, 178, ,182, 183, 194, 196 197, 205, 206, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000060, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2022 року задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» у межах строків досудового розслідування до 30 вересня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_5 застав в розмірі 268400,00 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

? прибувати на виклики слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

? не відлучатися із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

? повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

? утримуватись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

? здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон.

Якщо ОСОБА_5 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 - визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 30 серпня 2023 року об 11:30 годині у залі судових засідань № 35/1 Іллічівського міського суду Одеської області.

Слідчій суддя