Провадження №11-кп/801/748/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку ч.4 ст. 107 КПК України матеріали судового провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 5 червня 2023 року, якою запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжено на 60 днів до 3 серпня 2023 року,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Ухвалою цього ж суду від 5 червня 2023 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Мотивуючи прийняте рішення, суд зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності в період воєнного стану, судове слідство на даний час не розпочате, не допитані потерпілий та свідки, а тому вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить скасувати вказану ухвалу в частині продовження строку запобіжного заходу та постановити нову, якою застосувати відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що його побили та вкрали телефон, а тому він невинен у вчиненому злочині.

Апеляційний суд, розглянувши відповідно до ч.4 ст. 422-1 КПК України, судове провадження без участі сторін кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, а також надані судом першої інстанції копію клопотання прокурора та копію ухвали суду від 05.06.2023, дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При розгляді клопотань про продовження строку тримання під вартою суд додержується правил, передбачених розділом II КПК України.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого проти власності в період воєнного стану, вчиненого в період умовно-дострокового звільнення, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зникли та виправдовують продовження обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зокрема, судом не допитані потерпілий та свідки у кримінальному провадженні, що вказує на можливість впливу обвинуваченого на останніх до їх допиту судом.

Відомостей, які б свідчили про неможливість перебування обвинуваченого під вартою, у тому числі, за станом здоров`я, немає.

У рішеннях Європейського суду з прав людини, а саме, у справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, у яких наголошено, що тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Рішення суду про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу відповідає вимогам КПК України та практиці Європейського суду з прав людини.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 5 червня 2023 року в частині продовження строку дії застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 3 серпня 2023 року- без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4