ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1361/23 Справа № 185/54/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_8 , подану на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, із призначенням покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбуття призначеного за цим вироком основного покарання у вигляді обмеження волі строком 2 роки, з іспитовим терміном 1 рік.

Зобов`язано ОСОБА_7 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

встановила:

Відповідно до вироку суду 11.10.2017 року, близько 18.10 год ОСОБА_7 перебував разом із рідним братом, ОСОБА_7 за місцем проживання ОСОБА_9 - в АДРЕСА_1 , де між ними, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, пов`язаних з твердженням ОСОБА_9 про

зникненням із сейфу належних йому грошей; ставлення останнього до смерті їх батька, відсутності ОСОБА_10 під час поховання їх батька, питань, пов`язаних з пропискою у вказаному будинку, тощо, виникла сварка.

Під час вказаної сварки потерпілий ОСОБА_11 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, наніс обвинуваченому ОСОБА_12 умисно два удари кулаком в область обличчя, чим спричинив останньому легкого ступеню тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді перелому кісток носу, від чого обвинувачений ОСОБА_13 відсунувся назад.

Коли обвинувачений ОСОБА_13 підвівся, потерпілий ОСОБА_11 схопив його за шию, нахилив йому голову вниз та почав здавлювати шию.

При цьому, між братами в зазначений момент встала їхня мати - ОСОБА_14 , яка намагалася запобігти вказаному конфлікту й бійці.

В той самий час та в тому ж самому місці, перебуваючи в ситуації, коли потерпілий ОСОБА_11 наніс йому умисно два удари кулаком в область обличчя та зламав ніс, чим ускладнив можливість дихати, а після чого ще й схопив за шию, нахилив йому голову вниз та почав здавлювати органи дихання, перебуваючи у стані страху, фрустрації й емоційного збудження внаслідок заблокованості життєво важливої функції дихання, з метою захиститися від явно протиправних дій потерпілого ОСОБА_15 , здійснити заходи направлені на оборону, та спричинити останньому тілесні ушкодження, разом з тим, перевищуючи межі необхідної оборони з огляду на застосований при цьому в якості знаряддя злочину ніж, обвинувачений ОСОБА_13 , знаходячись в кухні вказаного будинку, перебуваючи в положенні стоячи спиною до кухонного столу та обличчаям до потерпілого ОСОБА_15 , тієї ж миті, схопив зі столу в свою праву руку кухонний ніж, та умисно наніс вказаним ножем потерпілому ОСОБА_16 один за одним два удари в область грудної клутини, чим спричинив потерпілому ОСОБА_16 тяжке тілесне ушкодження за ознаками небезпеки для життя у виді колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини, та легке тілесне ушкодження із спричиненням короткочасного розладу здоров`я за ознакою розладу здоров`я більше шести днів, але не більше трьох тижнів ( не більше 21 дня) у виді одного непроникаючого колото-різаного поранення в області лівого плеча.

У поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду, звільнити на підставі ст.49 КК України ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст.124 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Зазначає про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що на момент розгляду судом справи закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за ст.124 КК України, яке є нетяжким кримінальним правопорушенням і, відповідно, не звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Під час апеляційного перегляду:

-прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу у повному обсязі викладених у ній доводів;

-обвинувачений ОСОБА_7 погодився із застосуванням до нього вимог ст.49

КК України, не заперечував проти закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності і зазначив про це у письмові заяві.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши доводи апеляційної скарги представника державного обвинувачення, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Як убачається із змісту апеляційної скарги, прокурор не оскаржує фактичних обставин вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, як вони викладені у вироку суду, правової кваліфікації дій ОСОБА_7 за ст.124 КК України, тому, колегія суддів вирок у цій частині не переглядає.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги прокурора у частині необхідності закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо, зокрема, з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, оскільки, на момент його скоєння санкція ст.124 КК України передбачала найбільш суворе покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 вчинив зазначений кримінальний проступок 11 жовтня 2017 року, тобто, на час постановлення вироку вже сплинуло більше трьох років, тому, суд повинен був, з`ясувавши позицію обвинуваченого, або звільнити його від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, або, відповідно до приписів ч.5 ст.74 КК України звільнити від призначеного покарання.

Судом першої інстанції цього процесуального порядку виконано не було, тому, доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування вироку на підставі п.3 ч.1 ст.413 КПК України є слушними та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів, з урахуванням висловленої ОСОБА_7 згоди на закриття кримінального провадження щодо нього у зв`язку із закінченням строків давності, вважає за необхідне вирок суду першої інстанції скасувати, звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст.124 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, а провадження по справі - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.284,405,407,409,413, 418,419 КПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2023 року щодо ОСОБА_7 за ст.124 КК України скасувати у

частині призначеного покарання.

На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.124 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ст.124 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Процесуальні витрати покласти на рахунок держави.

Ухвала апеляційного суду є остаточною, але, може бути оскаржена у касаційному порядку учасниками кримінального провадження безпосередньо до Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4