Провадження №1-кс/127/5424/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Вінницького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (Вінницьке відділення Укрдержфонду), в особі директора ОСОБА_3 , на бездіяльність Вінницької окружної прокуратури,у кримінальному провадженні №0000145 від 09.07.2021, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій в установлений КПК України строк, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга директора Вінницького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (Вінницьке відділення Укрдержфонду) ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницької окружної прокуратури,у кримінальному провадженні №0000145 від 09.07.2021, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій в установлений КПК України строк.

Скарга мотивована тим, що Вінницькою окружною прокуратурою листом від 21.04.2023 за № 50-1015-23 було відмовлено ОСОБА_3 у наданні постанови про закриття кримінального провадження № 0000145 від 09.07.2021.

Вказані дії прокуратури є незаконними та такими, що порушують процесуальні права Вінницького відділення Укрдержфонду, тому ОСОБА_3 просить зобов`язати Вінницьку окружну прокуратуру видати постанову про закриття кримінального провадження № 0000145.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_3 є неуповноваженою особою подавати клопотання у вказаному кримінальному провадженні, оскільки ні ОСОБА_3 , ні юридична особа Вінницького відділення Укрдержфонду не мають статусу потерпілого або заявника у кримінальному провадженні № 0000145.

Вислухавши пояснення заявника, прокурора в судовому засіданні, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Статтею 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням- потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Частиною 1 статті 60 КПК визначено, що заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

При цьому за частиною 2 статті 60 КПК, заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

За змістом наведених норм, КПК чітко відокремлює процесуальні статуси заявника та потерпілого із різними обсягами їх процесуальних прав, а також визначає, що безумовною підставою для набуття будь-якою особою (зокрема й юридичною) статусу потерпілого у кримінальному провадженні є факт реального та безпосереднього завдання їй шкоди кримінальним правопорушенням, що дає право вимоги відшкодування такої шкоди в порядку цивільного судочинства в межах кримінального провадження за умови доведення такого факту належними та допустимими доказами.

Частиною 1 статті 220 КПК визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.

Слідчий суддя зазначає, що за змістом наведеної норми КПК, процесуальне право подавати будь-які клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій виникає у потерпілого лише після фактичного набуття ним такого статусу за умови відсутності чинної постанови слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим.

Слідчим суддею, в судовому засіданні встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000145 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. Вказане кримінальне провадження розпочато прокуратурою Вінницької області за фактом невиконання ФГ «Сатурн-К» судового рішення Господарського суду Вінницької області.

У вказаному кримінальному провадженні відсутні відомості про визнання Вінницького відділення Укрдержфонду, в особі директора ОСОБА_3 потерпілим. Проте, у вищевказаних матеріалах міститься протокол допиту ОСОБА_3 від 16.08.2017 року як свідка.

За час досудового розслідування, а саме з 2014 по 2021 в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості щодо звернення ОСОБА_3 з заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000145 або скарг на рішення чи бездіяльність у розгляді такого клопотання.

Крім цього, слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_3 подав клопотання про надання інформації щодо стану розгляду кримінального провадження №0000145 лише 06.03.2023, тоді як вищевказане кримінальне провадження закрито постановою слідчого 09.07.2021.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що протягом двох років ОСОБА_3 не цікавився ані вказаним досудовим розслідуванням, ані проведенням в його рамках слідчих дій.

Згідно ч.1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру;2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевказане, в судовому засіданні встановлено, що скарга подана ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницької окружної прокуратури, щодо ненадання постанови про закриття кримінального провадження, не відповідає вимогам процесуального законодавства, оскільки подана особою, яка не має статусу потерпілого або заявника у кримінальному провадженні №0000145, а отже і процесуального права подавати будь-які клопотання про виконання процесуальних дій, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги Вінницького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (Вінницьке відділення Укрдержфонду), в особі директора ОСОБА_3 , на бездіяльність Вінницької окружної прокуратури,у кримінальному провадженні №0000145 від 09.07.2021, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій в установлений КПК України строк - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя