ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 636/1360/23 Номер провадження 1-кп/636/785/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника неповнолітнього обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження № 0000036 за обвинуваченням:

неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Малинівка Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Неповнолітній ОСОБА_4 у першій половині дня у перших числах серпня 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалося, перебував поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, реалізуючи який, діючи умисно, протиправно, в умовах воєнного стану, який введено Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», та продовжений строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України № 2119-IX від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжений строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Законом України № 2212-IX від 21.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжений строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України № 2263-IX від 22.05.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжений строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 строком на 90 діб Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, який затвердженим Законом України № 2500-IX від 15 серпня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжений строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 строком на 90 діб Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, який затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16 листопада 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжений строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 58/2023 від 06 лютого 2023 року, який затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07 лютого 2023 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжений строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України № 2915-IX від 07.02.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою збагачення за рахунок інших осіб, впевнившись, що його дії будуть непоміченими потерпілим та сторонніми особами, зайшов на територію, вказаного домоволодіння та шляхом відкриття дверей, які не були зачиненими на замок, проник всередину будинку, де у приміщенні кухні помітив газовий побутовий балон для пропан-бутану, об`ємом 50 л, з редуктором, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/6891-ТВ від 10 квітня 2023 року становить 1450 грн 00 коп., який взяв до рук та виніс з території вищевказаного домоволодіння, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши при цьому ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи та пояснив, що дійсно у першій половині дня у перших числах серпня 2022 року перебував поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де впевнившись, що його дії будуть непоміченими потерпілим та сторонніми особами, зайшов на територію вказаного домоволодіння та шляхом відкриття дверей, які не були зачиненими на замок, проник всередину будинку, де з приміщення кухні викрав побутовий балон для пропан-бутану об`ємом 50 л, з редуктором, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши при цьому ОСОБА_7 матеріальний збиток у розмірі 1450 грн 00 коп. В скоєному щиро каявся.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому, фактичні обставини справи, встановлені досудовим розслідуванням, та кваліфікацію дій неповнолітнього обвинуваченого не оспорював, цивільний позов не заявляв, проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечував, положення та наслідки застосування якої йому роз`яснені і зрозумілі, добровільність своєї позиції засвідчив письмово.

За таких обставин справи, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували неповнолітній обвинувачений та інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. З урахуванням вимого ч. 4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, а також з`ясуванням умов життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого, передбачених ст. 487 КПК України.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Окрім того відповідно до норми ст. 485 КПК України під час судового розгляду кримінальних правопорушень, вчинених неповнолітніми, крім обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, також з`ясовуються: 1) повні і всебічні відомості про особу неповнолітнього: його вік (число, місяць, рік народження), стан здоров`я та рівень розвитку, інші соціально-психологічні риси особи, які необхідно враховувати при індивідуалізації відповідальності чи обранні заходу виховного характеру. За наявності даних про розумову відсталість неповнолітнього, не пов`язану з психічною хворобою, повинно бути також з`ясовано, чи міг він повністю усвідомлювати значення своїх дій і в якій мірі міг керувати ними; 2) ставлення неповнолітнього до вчиненого ним діяння; 3) умови життя та виховання неповнолітнього; 4) наявність дорослих підбурювачів та інших співучасників кримінального правопорушення.

Вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і ним не оспорюється.

Суд вважає доведеною винуватість неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в житло, вчиненому в умовах воєнного стану. Його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

За таких обставин справи, враховуючи, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 є осудним, суд вважає, що він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного злочину, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, а також вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім та визнає ці обставини, відповідно до ст. 66 КК України такими, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення вперше.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, віднесеного законодавством до тяжкого злочину, особу неповнолітнього винного та обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, його ставлення до скоєного кримінального правопорушення, висновок досудової доповіді Чугуївського районного відділу № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, згідно з яким виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі та не становитиме високої небезпеки для суспільства та вважає за необхідне призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ст., 102, 103 КК України, враховуючи матеріальні та духовні умови життя і виховання неповнолітнього винного, рівень його розвитку і особливості особи неповнолітнього, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 покарання з урахуванням ст. 69 КК України, однак суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування відносно нього ст. 69 КК України. Так само суд не вбачає підстав застосування ст. 69-1 КК України, оскільки вказана стаття може бути застосована лише за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених у тому числі п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України (добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди), які в судовому засіданні встановлені не були.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної частини статті.

Враховуючи наявність декількох пом`якшуючих обставин, відсутність обставин, що обтяжують покарання, даних про особу винного, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, суд вважає за можливе виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 без реального відбування покарання і застосовує ст. 75, 104 КК України із встановленням іспитового строку та покладенням на нього на цей строк обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/6891-ТВ від 10 квітня 2023 року в розмірі 755 грн 12 коп. підлягають стягненню з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 26 січня 2023 року на тимчасово вилучене майно, а саме: газовий балон червоного кольору з редуктором, об`ємом 50 літрів, на якому наявний напис «№ 02-83-88», «98003», «051574», 43,9 кілограм, ємність 50,4 літрів» підлягає скасуванню.

Запобіжні заходи щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 не обирались.

Керуючись ст. ст. 174, 368, 369, 370, 373, 374, 395, 484, 485, 487, 488, 496 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно з ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні: газовий балон червоного кольору з редуктором, об`ємом 50 літрів, на якому наявний напис «№ 02-83-88», «98003», «051574», 43,9 кілограм, ємність 50,4 літрів» залишити в користуванні законного власника ОСОБА_7 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 26 січня 2023 року на тимчасово вилучене майно, а саме: газовий балон червоного кольору з редуктором, об`ємом 50 літрів, на якому наявний напис «№ 02-83-88», «98003», «051574», 43,9 кілограм, ємність 50,4 літрів» скасувати.

Стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/6891-ТВ від 10 квітня 2023 року в розмірі 755 грн 12 коп. на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення неповнолітньому обвинуваченому, законному представнику неповнолітнього обвинуваченого та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1