Справа № 474/369/23
Провадження № 1-кп/484/242/23
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

17 серпня 2023 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Врадіївка Миколаївської області, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працюючого, неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2,3 ст. 436-2, ч.1,2 ст. 110, ч.2 ст. 111 КК України КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області на стадії судового розгляду перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2,3 ст. 436-2, ч.1,2 ст. 110, ч.2 ст. 111 КК України.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.04.2023 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 27 червня 2023 року включно, без можливості внесення застави. Ухвалою від 22.06.2023 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до 21.08.2023 року включно.

В судовому засіданні 17.08.2023 року прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , мотивуючи тим, що він обвинувачується у вчиненні в тому числі особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі; підозра відносно обвинуваченого є обґрунтованою, про що свідчать зібрані у межах кримінального провадження докази, крім того наявні передбачені ст. 177 КПК України ризики, яким неможливо запобігти, інакше ніж тримаючи ОСОБА_6 під вартою. Серед таких ризиків прокурор зазначила: можливість продовження злочинної діяльності, про що на її думку свідчить систематичність злочинних дій, які вже викриті; можливість переховуватись від суду, яка обґрунтовується суворістю покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі засудження; а також можливість знищити, сховати та спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення оскільки він вчинив злочини з використанням комп`ютерної техніки, тож міг скопіювати певну інформацію. Прокурор вважає, що такі обставини свідчать про наявність ризику існування перешкод об`єктивному встановленню усіх обставин справи, вчиненню процесуальних дій; на даний час такі ризики не зменшилися і виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому не можна застосувати жоден з більш м`яких запобіжних заходів.

Обвинувачений зазначив, що просить визначити йому заставу як альтернативний запобіжний захід, а за можливості, обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_8 повністю підтримав позицію обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_7 посилався на необґрунтованість підозри, відсутність доказів, які б могли підтвердити обвинувачення, недоведеність зазначених прокурором ризиків. Просив обрати запобіжний захід з можливістю внесення застави або у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання документи, суд приходить до висновку про те, що клопотання прокурора слід задовольнити з таких підстав.

Суд вважає, що підозра щодо обвинуваченого є обґрунтованою зібраними у межах кримінального провадження доказами, що визначено на стадії досудового розслідування. Питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення суд зможе вирішити лише за результатами судового розгляду і не вправі оцінювати докази у справі наперед з цієї точки зору. Також суд вважає доведеною наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Так, через загрозу суворого покарання з метою ухилитися від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 дійсно може ухилитися від суду, перешкодити здійсненню процесуальних дій, втекти, знищити докази у справі; продовжити злочинну діяльність.

Наявність таких ризиків цілком обґрунтована репутацією обвинуваченого, даними про його особу, тяжкістю інкримінованих злочинів, вчинених в умовах воєнного стану.

Зокрема, ОСОБА_6 раніше не судимий, але обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, які вчинені у період воєнного стану. Він обвинувачується у вчиненні злочинів з використанням комп`ютерної техніки та у зв`язках з представниками держави-агресора, що дає можливість вважати, що він дійсно може спотворити чи знищити докази у справі, продовжити злочинну діяльність та змінити місце проживання, переслідуючи свою мету, в тому числі виїхати на непідконтрольну Україні територію з метою продовження злочинної діяльності та переховування від суду. Враховуючи наведене, суд вважає, що зазначені прокурором у клопотанні ризики доведені.

На думку суду, таким ризикам неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченого будь-який більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, оскільки не відпали підстави для цього. На даний час не встановлені обставини, які виключають можливість тримання підсудного під вартою. Прокурор довела, що заявлені раніше ризики не зменшилися і виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, тож доцільно залишити раніше обраний запобіжний захід. З наведених вище підстав суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який. Тяжкість, мотиви та обставини злочину, у вчиненні якого обвинувачується підсудний, відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України дозволяють застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.

Подальше тримання ОСОБА_6 під вартою є виправданим і в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (п. 79) передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

За таких обставин клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Строк тримання під вартою слід продовжити на два місяці.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 331, 193, 371, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 жовтня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу складає 60 днів.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: