Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/347/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 190 (83, 86-1, 143) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0001776 від 05 березня 2015 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 квітня 2023 року про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК У країни, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п.3 ч.1 ст.49 КК України та закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИЛА:

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_7 , ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 квітня 2023 року, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, передбачених п.3 ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження № 0001776 від 05 березня 2015 року, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КК України - закрито.

Цивільний позов ТОВ Агрофірма «Українське насіння» про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 89814,80 грн. - залишено без розгляду.

Цивільний позов ТОВ Агрофірма «Сади України» про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 26000 грн. - залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави понесені процесуальні витрати в сумі 1760 грн. 80 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що на момент розгляду цієї справи сплинули строки притягнення обвинуваченого ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності (ст.49 КК) оскільки кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України у відповідності до ст.12 КК України відносяться до кримінального проступку та нетяжкого злочину, та з дня їх вчинення минуло більше 5 років, у зв`язку з чим, кримінальне провадження, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрито.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, прокурор звернувся до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду першої інстанції змінити в частині вирішення питання про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 процесуальних витрат за проведення судової експертизи, вказуючи на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та віднести судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1760, 80 грн. на рахунок держави.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідно до положень ст.124 КПК України, у зв`язку із звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз, відповідно до вимог ч.2 ст.122 КПК України компенсуються за рахунок державу і можуть бути стягнуті з обвинуваченого тільки за вироком суду.

Стягнувши за ухвалою з ОСОБА_7 витрати за залучення експерта, суд тим самим, на думку прокурора допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який залишив вирішення даного питання на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Рішення суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 та ч.2 ст.190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження прокурором не оспорюється, а тому не перевіряються апеляційним судом.

Щодо доводів прокурора про безпідставне стягнення процесуальних витрат з ОСОБА_7 , то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

Процесуальні аспекти звільнення від кримінальної відповідальності визначені у статтях 285-289 КПК.

Так, відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Частиною 1 ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрито на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Отже, доводи прокурора з приводу відсутності підстав для сплати ОСОБА_7 процесуальних витрат є необґрунтованими, оскільки закриття кримінального провадження щодо нього на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

Зазначене прокурором про те, що стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат передбачено лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, не ґрунтується на законі та не узгоджується з усталеною практикою суду касаційної інстанції.

Так, у судовому рішенні від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, очевидно, що звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд має вирішити питання й розподілу процесуальних витрат.

Враховуючи вищевикладене та те, що кримінальне провадження № 0001776 від 05.03.2015 року закрито з нереабілітуючих обставин на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності через закінчення строків давності, то колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку відсутні передбачені ст. 124 КПК України підстави для компенсації процесуальних витрат за проведення експертизи за рахунок держави.

У зв`язку з цим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування або зміни судового рішення, під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, не встановлено, апеляційні вимоги прокурора колегія суддів визнає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 квітня 2023 року про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК У країни, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п.3 ч.1 ст.49 КК України та закриття кримінального провадження - без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4