Справа № 536/348/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеокнференції з ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» кримінальне провадження № 0000034 від 30 січня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Піщане Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19 грудня 2020 року вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 249 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням до іншого приміщення, вчиненому повторно, за наступних обставин.

Так, 25 січня 2021 року о 06.00 годині ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до села Кривуші Кременчуцького району Полтавської області, де, ідучи повз подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_7 , у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з приміщення господарської будівлі.

Реалізуючи свій злочинний намір, впевнившись у відсутності господарів та інших сторонніх осіб, діючи з корисливих спонукань, ОСОБА_5 , знаходячись на території вказаного вище домоволодіння, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей, проник до приміщення господарської будівлі, звідки таємно викрав майно, а саме: бензопилу «Stihl ms250», вартістю згідно висновку експерта № 590 від 15 лютого 2021 року 6714, 21 грн., шуруповерт «Metabo BS 18 L», вартістю згідно висновку експерта № 590 від 15 лютого 2021 року 4435, 20 грн.

Після цього з викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 11149, 41 грн.

Дії ОСОБА_5 прокурором кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Також, 25 січня 2021 року приблизно о 06.40 годині ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до с.Кривуші Кременчуцького району Полтавської області, де ідучи повз подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_8 , у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з приміщення господарської будівлі.

Реалізуючи свій злочинний намір, впевнившись у відсутності господарів та інших сторонніх осіб, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , знаходячись на території вказаного вище приватного домоволодіння, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей, проник до приміщення господарської будівлі, звідки повторно таємно викрав майно, а саме: кутову шліфувальну машинку «Bosch GWS 22-180 LVI», вартість якої згідно висновку експерта № 590 від 15 лютого 2021 року складає 7583, 55 грн., та велосипед «Україна», вартість якого згідно висновку експерта № 590 від 15 лютого 2021 року складає 1000 грн.

Після цього з викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 8583, 55 грн.

Дії ОСОБА_5 прокурором кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Крім цього, 29 січня 2021 року приблизно о 06.00 годині ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до с.Кривуші Кременчуцького району Полтавської області, де ідучи повз домоволодіння АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_7 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з приміщення господарської будівлі.

Реалізуючи свій протиправний намір, впевнившись у відсутності господарів та інших сторонніх осіб, діючи з корисливих спонукань, ОСОБА_5 , знаходячись на території вказаного вище приватного домоволодіння, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей, проник до приміщення господарської будівлі, звідки повторно таємно викрав майно, а саме: електричну косу «Кедр КГ-2700», вартістю згідно висновку експерта № 590 від 15 лютого 2021 року 1370, 16 грн.

Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1370, 16 грн.

Дії ОСОБА_5 прокурором кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Крім цього, 29 січня 2021 року приблизно о 06.30 годині ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна прибув до с.Кривуші Кременчуцького району Полтавської області, де ідучи повз подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_8 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з приміщення господарської будівлі.

Реалізуючи свій злочинний намір, впевнившись у відсутності господарів та інших сторонніх осіб, діючи з корисливих спонукань, ОСОБА_5 , знаходячись на території вказаного домоволодіння, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей, проник до приміщення господарської будівлі, звідки повторно таємно викрав майно, а саме: перфоратор «Bosch GBH 2-26 DRE», вартість якого згідно висновку експерта № 590 від 15 лютого 2021 року становить 4092, 29 грн.

Після цього з викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4092, 29 грн.

Дії ОСОБА_5 прокурором кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Крім цього, 29 січня 2021 року о 08.00 годині ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до с.Піщане Кременчуцького району Полтавської області, де ідучи повз подвір`я домоволодіння АДРЕСА_4 , власником якого є ОСОБА_9 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з приміщення господарської будівлі.

Реалізуючи свій злочинний намір, впевнившись у відсутності господарів та інших сторонніх осіб, діючи з корисливих спонукань, ОСОБА_5 , знаходячись на території вказаного вище приватного домоволодіння, через незачинені вхідні двері, проник до господарської будівлі, звідки повторно таємно викрав майно, а саме, електричний мідний двожильний кабель ВВГп нгд., січенням 2х1,5, довжиною 40 метрів, вартістю згідно висновку експерта № 590 від 15 лютого 2021 року 415, 72 грн.

Після цього, з викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 415, 72 грн.

Дії ОСОБА_5 прокурором кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав. Суду пояснив, що крадіжок чужого майна, як вказано у обвинувальному акті, він не вчиняв. На досудовому розслідуванні визнавав свою причетність до цих злочинів, оскільки працівники поліції попросили його зізнатися у крадіжках, яких він не вчиняв.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 пояснила суду, що вона проживає в домоволодінні АДРЕСА_4 . На початку 2021 року було вчинено крадіжку кабеля, який зберігався у господарській будівлі її домоволодіння. Кількості кабеля, який було викрадено потерпіла точно не знає. Також повідомила, що відсутність кабеля вона помітила, коли вранці зайшла до господарського приміщення. Пояснити хто здійснив крадіжку її майна потерпіла не може, оскільки їй це невідомо.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він є власником домоволодіння АДРЕСА_2 . На початку 2021 року було здійснено крадіжки його майна із вказаного вище домоволодіння, а саме було викрадено бензопилу, шуруповерт та електрокосу. Також вказав, що йому не відомо хто саме вчиняв крадіжки його майна.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він є власником домоволодіння АДРЕСА_3 . На початку 2021 року невідома йому особа здійснила крадіжку майна з його домоволодіння, а саме, було викрадено перфоратор, кутову шліфувальну машинку та велосипед «Мінськ». Більше нічого по даному кримінальному провадженню потерпілий пояснити не може.

Прокурор в судових дебатах підтримав висунуте ОСОБА_5 обвинувачення, вважаючи достатніми для підтвердження обвинувачення докази, які досліджувалися у судовому засіданні на які і посилався у своєму виступі.

Відповідно до статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Вказаних вимог закону при розгляді даного кримінального провадження суд дотримався, створивши передбачені процесуальним законом умови для реалізації як стороною обвинувачення, так і стороною захисту їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона не знає і ніколи не бачила ОСОБА_5 та нічого у нього не купувала. Щодо впізнання особи за фотознімками, то свідок вказала, що не пам`ятає нічого з цього приводу. З приводу обставин даного кримінального провадження більше нічого вона пояснити не може.

Окрім допиту обвинуваченого, потерпілих та свідка, суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, а саме досліджував документи, які долучені до матеріалів кримінального провадження та які стосуються пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, і на які посилався прокурор в судових дебатах, а саме:

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_9 , складений 29 січня 2021 року, згідно якого 29 січня 2021 року у період часу з 02.00 до 09.00 години невідома особа за адресою: АДРЕСА_4 викрала майно із сараю шляхом відкриття вхідних дверей, чим завдала матеріального збитку (а.с. 135);

-протокол огляду місця події, складений 21 січня 2021 року, згідно якого зафіксовано проведення огляду домоволодіння по АДРЕСА_4 , з фототаблицею до нього (а.с. 136-138);

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_8 , складений 29 січня 2021 року, згідно якого, у період часу з 25 січня 2021 року по 29 січня 2021 року будинку та сараю, розташований по АДРЕСА_3 шляхом пошкодження дверей вхідних дверей та проникнення до вказаних приміщень, було викрадено перфоратор Бош GBH -2-26 800 Вт та велосипед «Україна» (а.с. 139);

-протокол огляду місця події, складений 30 січня 2021 року, яким зафіксовано проведення огляду домоволодіння по АДРЕСА_2 , з фототаблицею до нього (а.с. 140-142);

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_7 , складений 29 січня 2021 року, згідно якого у період часу з 24 січня по 29 січня 2021 року за адресою: АДРЕСА_2 з будинку та сараю було викрадено шляхом пошкодження вхідних дверей проникли всередину та викрадено бензопилу Stihl MS 250, шуруповерт Metabo BS 18L, тример електричний Кедр КГ 2700;

-протокол огляду місця події, складений 30 січня 2021 року, яким зафіксовано проведення огляду домоволодіння по АДРЕСА_2 з фототаблицею до нього (а.с. 144-145);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з довідкою до нього, складений 01 лютого 2021 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_10 серед чотирьох фотознімків впізнала на фото № 1 особу, яка 25-01- 29.01 2021 року в обідній та післяобідній час продавала їй різні електроінструменти, велосипед мідний багатожильний дріт, і дана особа представлялась свідку як ОСОБА_11 (а.с. 146-148);

-висновок експерта судово-товарознавчої експертизи№ 590, складений судовим експертом ОСОБА_12 , згідно якого: 1). ринкова вартість, станом на 29 січня 2021 року, бензопили «Stihl ms250», у справному стані, без пошкоджень, придбаної у 2018 році, бувшої у використанні складає 6714, 21 грн.; 2). Ринкова вартість, станом на 29 січня 2021 року, шуруповерта «Metabo BS 18L», у справному стані, без пошкоджень, придбаного у 2019 році, бувшого у використанні, складає 4435, 20 грн.; 3). Ринкова вартість, станом на 29 січня 2021 року, кутової шліфувальної машинки «Bosch GWS 22-180 LVI», у справному стані, без пошкоджень, придбаної у 2019 році, бувшої у використанні, складає 7583, 55 грн.; 4). Ринкова вартість, станом 20 січня 2021 року велосипеда «Україна», у справному стані, без пошкоджень, придбаного у 2018 році, бувшого у використанні, складає 1 000 грн.; 5). Ринкова вартість, станом на 29 січня 2021 року, електричної коси «Кедр КГ 2700» у справному стані, без пошкоджень, придбаної у 2019 році, бувшої у використанні, складає 1370, 16 грн.; 6). Ринкова вартість станом на 29 січня 2021 року, перфоратора «Bosch GBH 2-26 DRE», 800 Вт, у справному стані, без пошкоджень, придбаного у 2019 році, бувшого у використанні, складає 4092, 16 грн.; 7). Ринкова вартість станом на 29 січня 2021 року, електричного мідного двожильного кабелю ВВГп нгд, січенням 2Х1,5, довжиною 40 метрів, у справному стані, без пошкоджень, придбаного близько 5 років тому, не бувшого у використанні складає 415, 72 грн.

Стаття 86 КПК України передбачає, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Частина 1 статті 89 КПК України передбачає, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 37 КПК прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

Відповідно до матеріалів судової справи письмові докази були надані прокурором в судовому засіданні 16 лютого 2022 року. Серед наданих стороною обвинувачення доказів була відсутня постанова про визначенння групи прокурорів, сторона захисту вказала на відсутність такої постанови у справі. На вимогу суду прокурором у подальшому під час судового розгляду було надано постанову від 07 червня 2021 про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000034, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При оцінці вищенаведеного суд враховує позицію Об`єднаної палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі N 754/7061/15 (провадження N 51-4584 кмо 18) від 22 лютого 2021 року, в якій вона дійшла висновку, що за змістом статей 36,37, 110 КПК України рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень.

Відсутність постанови про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні в матеріалах досудового розслідування або її непідписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.

Таким чином, враховуючи, що на вимогу суду під час судового розгляду прокурором не надано постанови про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000034 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а надано виключно постанову від 07 червня 2021 року про зміну групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, наведене не свідчить безсумнівно про наявність на час здійснення досудового розслідування законних повноважень у відповідних прокурорів, а тому докази зібрані під час досудового розслідування є недопустимими.

Що стосується копії постанови про зміну групи прокурорів у даному кримінальному провадження, то слід зазначити, що вона була постановлена 07 червня 2021 року, тобто більш ніж через чотири місяці як були внесенні відомості до ЄРДР та відповідно і розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034.

Одночасно, суд зауважує, що витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні.

Показання потерпілих в судовому засіданні свідчать виключно про факт вчинення крадіжок, однак жодним чином не підтверджують винуватість ОСОБА_5 у їх вчиненні.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні взагалі нічого не пояснила з приводу даного кримінального провадження.

Окрім того, щодо протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 , складеного 01 лютого 2021 року (а.с. 146-148), суд зазначає, що зазначений доказ є таким, що отриманий з порушенням вимог статті 228 КПК з наступних підстав:

-по перше, закон допускає впізнання особи за фотознімками або матеріалами відеозапису за необхідності. Отже таке впізнання можливо провести при певних умовах, наприклад, якщо особа, що підлягає впізнанню, померла, місцезнаходження її невідоме, перебуває у розшуку. Тобто при реальній неможливості забезпечення присутності цієї особи.

Між тим, слідчий не зазначає причини, які стали наслідком проведення такої слідчої дії у відсутності обвинуваченого.

-по друге, обов`язковою умовою проведення цієї слідчої дії є попереднє опитування слідчим, прокурором впізнаючого про обставини, за яких той бачив особу, що підлягає впізнанню, про її зовнішній вигляд, прикмети, особливості, тощо.

У відповідності до норм вищевказаної статті перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу.

Зміст цього протоколу не містить таких даних. Не відображає прикмет та опису зовнішнього вигляду за якими свідок має намір впізнати особу. Не вказуються обставини, за яких потерпілий бачив обвинуваченого.

При цьому, описання ознак, за сукупністю яких свідок ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_5 : «форма носа, розмір очей, вух, колір очей». Таке формулювання не відображає індивідуальних ознак особи, носить загальний характер.

Отже сукупність таких порушень вказує на отримання зазначеного доказу з порушенням встановленої процедури, а тому у відповідності до ст. 86 КПК є недопустимим доказом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03 серпня 2021 року у справі №761/6970/14-к.

Інших доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_5 крадіжок, стороною обвинувачення не надано, відповідних клопотань з цього приводу не заявлялось, а тому версія обвинуваченого про його непричетність до вчинення інкримінованих крадіжок нічим не спростована.

Суд, проаналізувавши та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 370 КПК України, обгрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

При цьому, згідно з частиною 2 статті 94 КПК України, кожен доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у статті 374 КПК України.

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Відповідно до частини 1 статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат, обставини які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до приписів частини 1 статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Суд, оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Очевидно, що сумнівний характер вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов свій вияв як в положеннях частини 3 та частини 4 статті 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, рішенні у справі «Коробов проти України», в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.

Аналіз приведених обставин свідчить про те, що стороною обвинувачення суду не надано достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні таємного заволодіння чужим майном, поєданого з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Відповідно до положень ч.3 ст.52 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини 3 статті 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Вимогами пункту 2 частини 1 статті 373 КПК України передбачено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Отже, оцінивши в сукупності зібрані докази по кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що вказані докази не підтверджують обвинувачення та не підтверджують той факт, що обвинуваченим ОСОБА_5 було вчинено злочини, передбачені ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» №5 від 29.06.1990 (із внесеними змінами), вказано судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Таким чином, оскільки по даному кримінальному провадженню не доведено, що саме обвинувачений ОСОБА_5 вчинив вказані крадіжки з проникненням до інших приміщень, тобто, не доведено, що злочини вчинено обвинуваченим, тому судом обвинувачений ОСОБА_5 визнається невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України ОСОБА_5 слід виправдати.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі, запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 3 статті 185 КК України та виправдати на підставі пункту 2 частини 1 статті 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення ним злочинів, передбачених частиною 3 статті 185 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1