Номер провадження: 11-сс/813/889/23
Справа № 494/739/23,1-кс/494/228/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Березівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 01.05.2023 року, якою відносно ОСОБА_7 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України у кримінальному провадженні № 0000277 від 28.04.2023 року,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Слідчий СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з підстав наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення у якому він підозрюється, ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недоцільності застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 01.05.2023 року, у задоволенні вищевказаного клопотання слідчого відмовлено, обрано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор подав на неї апеляційну скаргу в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційна скарга мотивована доводами про неповноту судового розгляду та істотним порушенням вимог КПК України.

Апелянт зазначає про те, що слідчим суддею не взято до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється та ризиків, зазначених клопотання слідчого, що в свою чергу у вказує на неможливість застосування до підозрюваного більш якого запобіжного заходу.

До початку судового засідання на адресу апеляційного суду від прокурора та захисника надійшли клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі сторін апеляційного провадження, які вони обґрунтовують тим, що на даний час обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 скеровано до суду першої інстанції для розгляду.

Враховуючи те, що строк дії оскаржуваної ухвали спливає 27.06.2023 року, тому з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливим та необхідним апеляційний розгляд провести за відсутності сторін кримінального провадження, та, відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає приписам вищенаведених норм кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

Як вбачається з матеріалів судової справи, у провадженні СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження за №0000277 від 28.04.2023 відносно ОСОБА_7 у якому він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.ст. 177, 194 КПК, які регламентують підстави застосування до особи запобіжного заходу та дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність стороною обвинувачення неможливості запобігання встановленим ризикам шляхом застосування цілодобового домашнього арешту.

Так, з огляду на зміст оскаржуваної ухвали, на переконання апеляційного суду, безпідставними є посилання прокурора на неврахування слідчим суддею тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, вчиненого під час воєнного стану, особи підозрюваного, який вчинив інкримінований йому злочин у період іспитового строку.

Слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, було описано та враховано обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні тяжкого злочину, його характер, обставини та наслідки, а також поведінку підозрюваного. Зокрема слідчим суддею враховано те, що ОСОБА_7 вину визнає, потерпілому відшкодовано завдану шкоду, має постійне місце реєстрації та проживання, доказів, що підозрюваний не з`являвся на виклики до слідчого, прокурора або суду не має, також відсутні докази впливу на потерпілого або свідків, в зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до переконання про відсутність обґрунтованого ризику що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та впливати на свідків/потерпілих у даному кримінальному провадженні.

У п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».

Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя дотримав вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи факти, встановлені у судовому засіданні та матеріали, на які посилався слідчий, слідчий суддя, постановляючи оскаржувану ухвалу, прийшов до висновку, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий довів обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, тобто, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, однак не довів обставини, передбачені п.п. 2,3 ч.1 ст.194 КПК України.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, який апеляційний суд вважає обґрунтованим, про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт, може забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного в майбутньому з точки зору виконання покладених на нього процесуальних зобов`язань.

Так, ані слідчим у поданому слідчому судді клопотанні, ані прокурором у апеляційній скарзі, на переконання апеляційного суду, не було доведено неможливості запобігання встановленим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Що стосується доводів прокурора, які зазначені в апеляційній скарзі, то вони в більшій мірі є аналогічними тим, які були зазначені в клопотанні слідчого. Слідчим суддею їм була дана належна оцінка, з якою фактично не погоджується прокурор. Натомість, апеляційний суд вважає, що висновки слідчого судді, на відміну від доводів прокурора, є правильними, вмотивованими і обґрунтованими.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого та обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст.177, 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив всі обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу і належним чином вмотивував своє рішення.

Окрім того, апеляційний суд приймає до уваги і те, що прокурором до апеляційної скарги не надано жодних доказів вчинення ОСОБА_7 , з моменту обрання відносно нього запобіжного заходу у домашнього арешту, будь-яких спроб щодо переховування від органу досудового розслідування чи суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 можливо шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, з урахуванням всього вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 196, 403, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу прокурора Березівської окружної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 01.05.2023 року, якою відносно ОСОБА_7 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України у кримінальному провадженні № 0000277 від 28.04.2023 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4