Справа № 368/765/23
УХВАЛА

Іменем України

"15" вересня 2023 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження - прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001466 від 18.06.2023 р. з попередньою правовою кваліфікацією за п. 4, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ :

11 вересня 2023 року старша слідча слідчого відділу Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001466 від 18.06.2023 р. з попередньою правовою кваліфікацією за п. 4, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на протязі тривалого часу на ґрунті побутових негараздів виникли неприязні відносини з ОСОБА_7 , який є рідним племінником ОСОБА_5 .

Так, в червні 2023 року (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено) у подружжя ОСОБА_5 , - а саме, - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник умисел на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , яке вони мали намір реалізувати у сприятливий для цього час, місце та спосіб у простій співучасті.

Близько 18:30 16.06.2023 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в якості пасажирів рухалися по вул. Південна в м. Кагарлик Київської області в автомобілі марки Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_9 .

Окрім ОСОБА_9 (водія) та подружжя ОСОБА_5 , а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в салоні вищевказаного автомобіля, в якості пасажирів перебували: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

В цей же час назустріч автомобілю Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого в якості пасажирів перебувало подружжя ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - рухався автомобіль марки ВАЗ 2106, зеленого кольору, за кермом якого перебував ОСОБА_13 , а в якості пасажира - ОСОБА_7 .

При зближенні вищевказаних автомобілів ОСОБА_5 попросив водія автомобіля Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 подати будь-який сигнал (світловий чи звуковий) водію автомобіля ВАЗ 2106 зеленого кольору, - ОСОБА_13 про зупинку автомобіля ВАЗ 2106, так як ОСОБА_5 передбачав можливість перебування в салоні автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_7 .

Після зупинки вищевказаних автомобілів подружжя ОСОБА_5 вийшли з салону автомобіля Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та попрямували до автомобіля ВАЗ 2106, з салону якого вийшов ОСОБА_7 .

З метою реалізації єдиного злочинного умислу спрямованого на зумисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , подружжя ОСОБА_5 переконали ОСОБА_7 поїхати з ними до с. Зелений Яр Обухівського району на автомобілі Daewoo Nexia.

Під час руху до с. Зелений Яр Обухівського району Київської області подружжя ОСОБА_5 , які перебували в салоні автомобіля, користуючись тією обставиною, що ОСОБА_7 перебуває в багажнику даного автомобіля, почали узгоджувати обставини вчинення вбивства ОСОБА_7 , а саме, -обговорювали місце, час та спосіб.

Під час цього обговорення подружжя ОСОБА_5 дійшли спільної згоди щодо вчинення вбивства ОСОБА_7 шляхом його спалення за допомогою бензину, та дійшли згоди щодо місця вчинення вбивства, яке спланували вчинити на земельній ділянці, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_12 .

В подальшому подружжя ОСОБА_5 на автомобілі марки Daewoo Nexia, під`їхали до домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , де він проживає спільно з дружиною ОСОБА_6 .

Після зупинки автомобіля Daewoo Nexia ОСОБА_5 попрямував до домоволодіння з метою приготування та перенесення до заздалегідь вище визначеного місця вчинення злочину (земельної ділянки, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ) знаряддя вчинення злочину, пластикової каністри наповненої бензином.

В цей же час дружина ОСОБА_5 , - ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_11 на автомобілі під керуванням ОСОБА_9 під`їхали до домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого, вийшовши з автомобіля, ОСОБА_6 попрямувала до заздалегідь визначеного місця вчинення злочину (земельної ділянки, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ).

Спільно з ОСОБА_6 до місця вчинення злочину попрямували ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які не були обізнані про злочинний умисел подружжя ОСОБА_5 , а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який було спрямовано умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 .

В той же час, ОСОБА_5 , перебуваючи на території власного домоволодіння, взяв пластикову каністру, частково заповнену бензином, та пішов до вищевказаного визначеного місця вчинення злочину (вбивства), а саме: АДРЕСА_1 , та де на нього вже чекали дружина ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

Того ж дня а саме: 16.06.2023 близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою з дружиною ОСОБА_6 , яка була спрямована на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , знаходячись на подвір`ї біля приватного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом морального тиску (погроз негайною фізичною розправою) переконали ОСОБА_7 не чинити опір їх злочинним діям, та почали реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , а саме, - ОСОБА_6 зв`язала мотузкою руки та ноги ОСОБА_7 ,не позбавивши при цьому ОСОБА_7 можливості пересуватися ногами.

Після чого, ОСОБА_6 наказала ОСОБА_7 рухатися до галявини, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 передав в руки ОСОБА_6 пластикову каністру з бензином.

Спільно з ОСОБА_6 , зв`язним ОСОБА_7 до вищевказаної галявини попрямували: ОСОБА_5 , який тримав в руках пластикову каністру з бензином, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які не були обізнані про злочинний умисел подружжя ОСОБА_5 , а саме, - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Прибувши на місце вчинення злочину, а саме, на галявину, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 передав в руки ОСОБА_6 пластикову каністру з бензином.

Далі ОСОБА_6 , реалізовуючи єдиний злочинний умисел з ОСОБА_5 , який був спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 діючи умисно узгоджено з ОСОБА_5 з особливою жорстокістю, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_7 та бажаючи їх настання, - облила бензином ОСОБА_7 , після чого взяла до рук запальничку та підпалила ОСОБА_7 .

В результаті вищевказаних злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , об`єднаних єдиним злочинним умислом, спрямованим на умисне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_7 , останній помер на місці вчинення злочину.

Згідно висновку експерта № 77/52 від 11.07.2023 смерть ОСОБА_7 настала від термічних опіків 11-111 ступеню 90 % поверхні тіла та верхніх дихальних шляхів, які призвели до опікового шоку, на що вказують обширні ділянки термічних опіків шкіри 11-111 ступеню в ділянках волосистої частини голови, обличчя, шиї, тулубу, верхніх і нижніх кінцівок (загальною площею приблизно 90 % поверхні тіла); термічні опіки верхніх дихальних шляхів.

06 вересня 2023 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено у ОСОБА_5 мобільний телефон марки ZТЕ 8030 Blade V30 з сім картою мобільного оператора Київстар з номером телефону НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету № РSР 1308195.

06 вересня 2023 відповідно до постанови слідчого вилучене під час ОМП від 06.09.2023 а саме: мобільний телефон марки ZТЕ 8030 Blade V30 з сім картою мобільного оператора Київстар з номером телефону НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету № РSР 1308195 визнано речовими доказами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Підставою для накладення арешту на мобільний телефон марки ZТЕ 8030 Blade V30 з сім картою мобільного оператора Київстар з номером телефону НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету № РSР 1308195 є достатність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказом вчинення злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 України.

Метою арешту вилучених речей є забезпечення їх збереження як речових доказів.

А тому з метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що є безпосередньо предметом та доказом вказаного кримінального правопорушення, а також для встановлення відомостей, що міститься у вищевказаному вилученому предметі, шляхом проведення ряду судових експертиз, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Враховуючи неможливість подання клопотання до слідчого судді в передбачений ст. 171 КПК України строк у зв`язку з вихідними днями та дією воєнного стану в Україні, зазначений строк на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, пропущений із поважних причин.

Прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засідання клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити.

Старша слідча Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Заяв та клопотань не надходило.

Власник майна ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_14 на судове засідання не з`явилися, подавши заяви, в яких вони не заперечували проти заявленого клопотання слідчою.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Так, слідчим відділення Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001466 від 18.06.2023 р. з попередньою правовою кваліфікацією за п. 4, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на протязі тривалого часу на ґрунті побутових негараздів виникли неприязні відносини з ОСОБА_7 , який є рідним племінником ОСОБА_5 .

Так, в червні 2023 року (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено) у подружжя ОСОБА_5 , - а саме, - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник умисел на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , яке вони мали намір реалізувати у сприятливий для цього час, місце та спосіб у простій співучасті.

Близько 18:30 16.06.2023 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в якості пасажирів рухалися по вул. Південна в м. Кагарлик Київської області в автомобілі марки Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_9 .

Окрім ОСОБА_9 (водія) та подружжя ОСОБА_5 , а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в салоні вищевказаного автомобіля, в якості пасажирів перебували: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

В цей же час назустріч автомобілю Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого в якості пасажирів перебувало подружжя ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - рухався автомобіль марки ВАЗ 2106, зеленого кольору, за кермом якого перебував ОСОБА_13 , а в якості пасажира - ОСОБА_7 .

При зближенні вищевказаних автомобілів ОСОБА_5 попросив водія автомобіля Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 подати будь-який сигнал (світловий чи звуковий) водію автомобіля ВАЗ 2106 зеленого кольору, - ОСОБА_13 про зупинку автомобіля ВАЗ 2106, так як ОСОБА_5 передбачав можливість перебування в салоні автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_7 .

Після зупинки вищевказаних автомобілів подружжя ОСОБА_5 вийшли з салону автомобіля Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та попрямували до автомобіля ВАЗ 2106, з салону якого вийшов ОСОБА_7 .

З метою реалізації єдиного злочинного умислу спрямованого на зумисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , подружжя ОСОБА_5 переконали ОСОБА_7 поїхати з ними до с. Зелений Яр Обухівського району на автомобілі Daewoo Nexia.

Під час руху до с. Зелений Яр Обухівського району Київської області подружжя ОСОБА_5 , які перебували в салоні автомобіля, користуючись тією обставиною, що ОСОБА_7 перебуває в багажнику даного автомобіля, почали узгоджувати обставини вчинення вбивства ОСОБА_7 , а саме, -обговорювали місце, час та спосіб.

Під час цього обговорення подружжя ОСОБА_5 дійшли спільної згоди щодо вчинення вбивства ОСОБА_7 шляхом його спалення за допомогою бензину, та дійшли згоди щодо місця вчинення вбивства, яке спланували вчинити на земельній ділянці, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_12 .

В подальшому подружжя ОСОБА_5 на автомобілі марки Daewoo Nexia, під`їхали до домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , де він проживає спільно з дружиною ОСОБА_6 .

Після зупинки автомобіля Daewoo Nexia ОСОБА_5 попрямував до домоволодіння з метою приготування та перенесення до заздалегідь вище визначеного місця вчинення злочину (земельної ділянки, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ) знаряддя вчинення злочину, пластикової каністри наповненої бензином.

В цей же час дружина ОСОБА_5 , - ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_11 на автомобілі під керуванням ОСОБА_9 під`їхали до домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого, вийшовши з автомобіля, ОСОБА_6 попрямувала до заздалегідь визначеного місця вчинення злочину (земельної ділянки, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ).

Спільно з ОСОБА_6 до місця вчинення злочину попрямували ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які не були обізнані про злочинний умисел подружжя ОСОБА_5 , а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який було спрямовано умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 .

В той же час, ОСОБА_5 , перебуваючи на території власного домоволодіння, взяв пластикову каністру, частково заповнену бензином, та пішов до вищевказаного визначеного місця вчинення злочину (вбивства), а саме: АДРЕСА_1 , та де на нього вже чекали дружина ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

Того ж дня а саме: 16.06.2023 близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою з дружиною ОСОБА_6 , яка була спрямована на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , знаходячись на подвір`ї біля приватного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом морального тиску (погроз негайною фізичною розправою) переконали ОСОБА_7 не чинити опір їх злочинним діям, та почали реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , а саме, - ОСОБА_6 зв`язала мотузкою руки та ноги ОСОБА_7 ,не позбавивши при цьому ОСОБА_7 можливості пересуватися ногами.

Після чого, ОСОБА_6 наказала ОСОБА_7 рухатися до галявини, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 передав в руки ОСОБА_6 пластикову каністру з бензином.

Спільно з ОСОБА_6 , зв`язним ОСОБА_7 до вищевказаної галявини попрямували: ОСОБА_5 , який тримав в руках пластикову каністру з бензином, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які не були обізнані про злочинний умисел подружжя ОСОБА_5 , а саме, - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Прибувши на місце вчинення злочину, а саме, на галявину, що знаходиться поряд з домогосподарством, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 передав в руки ОСОБА_6 пластикову каністру з бензином.

Далі ОСОБА_6 , реалізовуючи єдиний злочинний умисел з ОСОБА_5 , який був спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 діючи умисно узгоджено з ОСОБА_5 з особливою жорстокістю, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_7 та бажаючи їх настання, - облила бензином ОСОБА_7 , після чого взяла до рук запальничку та підпалила ОСОБА_7 .

В результаті вищевказаних злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , об`єднаних єдиним злочинним умислом, спрямованим на умисне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_7 , останній помер на місці вчинення злочину.

Згідно висновку експерта № 77/52 від 11.07.2023 смерть ОСОБА_7 настала від термічних опіків 11-111 ступеню 90 % поверхні тіла та верхніх дихальних шляхів, які призвели до опікового шоку, на що вказують обширні ділянки термічних опіків шкіри 11-111 ступеню в ділянках волосистої частини голови, обличчя, шиї, тулубу, верхніх і нижніх кінцівок (загальною площею приблизно 90 % поверхні тіла); термічні опіки верхніх дихальних шляхів.

06 вересня 2023 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено у ОСОБА_5 мобільний телефон марки ZТЕ 8030 Blade V30 з сім картою мобільного оператора Київстар з номером телефону НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету № РSР 1308195.

06 вересня 2023 відповідно до постанови слідчого вилучене під час ОМП від 06.09.2023 а саме: мобільний телефон марки ZТЕ 8030 Blade V30 з сім картою мобільного оператора Київстар з номером телефону НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету № РSР 1308195 визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

ч. 2 ст. 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні злочину.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у етапі 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні. підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, адже не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, і як наслідок можливе відчуження майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

ч. 2 ст. 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні злочину.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

5)збереження речових доказів;

6)спеціальної конфіскації;

7)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

8)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у етапі 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні. підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, адже не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, і як наслідок можливе відчуження майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи неможливість подання клопотання до слідчого судді в передбачений ч. 3 ст. 233 КПК України строк у зв`язку з дією воєнного стану в Україні, зазначений строк на звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення арешту тимчасово вилученого майна за правилами КПК України, передбаченими для арешту майна, пропущений із поважних причин, тому слідчий суддя вважає за необхідне його поновити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.. ст.. 167, 170-175, 309, 371, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого слідчого відділу Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Поновити у кримінальному провадженні № 0001466 від 18.06.2023 строк на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, як такий, що пропущений із поважних причин.

Накласти арешт на мобільний телефон марки ZTE 8030 Blade V30 з сім картою мобільного оператора Київстар з номером телефону НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету № PSP 1308195, який вилучений під час проведення огляду місця події, що проводився за адресою АДРЕСА_2 , який визнано речовим доказом та власником якого являється ОСОБА_5 , жит. АДРЕСА_3 та який на даний час перебуває в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Визначити місце зберігання вилучених речей у кімнаті речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, розташоване за адресою: м. Обухів, вул. Київська, 22.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчою СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_4 .

Про виконання ухвали суду направити повідомлення слідчому судді.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя : ОСОБА_1