14.04.2023 Справа № 756/4769/23
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/4769/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2023 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0001488 від 11.04.2023 за ч. 2 ст. 307 КК України - слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Києва, зареєстрованої та жительки цього АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 відповідно), такої, що має вищу освіту, маючої на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, офіційно непрацевлаштованої, раніше несудимої, -

за участі учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрювана ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

13.04.2023 слідчий у кримінальному провадженні -слідчий СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З клопотання слідує, що Оболонським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001488 від 11.04.2023 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як зазначає слідчий, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування день, час та місці у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини з метою збуту.

Реалізуючи свій вищевказаний умисел, у невстановлений в ході досудового розслідування день, час та місці, але не пізніше 11.04.2023, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 незаконно придбала та розпочала зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яка знаходилась у 4 згортках із клейкої стрічки чорного кольору із вмістом кристалоподібної речовини, які останні незаконно зберігали з метою збуту. В подальшому, 11.04.2023 у ході проведення особистого обшуку ОСОБА_7 за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 29а, працівниками поліції було виявлено та вилучено 3 (три) згортки із клейкої стрічки чорного кольору, із вмістом кристалоподібної речовини, а саме особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, - PVP. Крім того, 12.04.2023 у ході проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 29а було виявлено та вилучено 1 згорток, замотаний ізолентою чорного кольору із вмістом кристалоподібної речовини, а саме особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, - PVP, який залишила ОСОБА_4 з метою збуту для подальшого отримання згортку потенційним покупцем.

Відповідно до висновку експерта у наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою 1,035 г.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вважає достатніми підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик вчинення підозрюваною ОСОБА_4 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що підозрювана, усвідомлюючи міру покарання, передбачене за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, може навмисно переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності;

- ризик вчинення підозрюваною ОСОБА_4 дій, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Вказаний ризик сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що підозрюваній відомі дані цих осіб (останній та її захиснику вручались копії матеріалів провадження, у тому числі і протоколи допитів свідків у провадженні, у яких зазначені всі дійсні анкетні дані останніх та дійсні місця проживання, тому вона достовірно усвідомлює, що даним свідкам відомі фактичні обставини вчиненого нею кримінального правопорушення та їхні показання є одним з основних джерел доказування). Тому, на думку сторони обвинувачення, існує ризик того, що підозрювана шляхом погрози, підмовляння, підкупу може схиляти їх до дачі неправдивих показань, взагалі відмовити від участі у кримінальному провадженні, що вкрай негативно вплине на хід судового процесу в подальшому, та, як, наслідок, не притягнення винної особи до кримінальної відповідальності;

- ризик вчинення підозрюваною ОСОБА_4 дій, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не зайнята суспільно-корисною працею, офіційно не працевлаштована, не має постійних джерел доходу, натомість вирішив збагачуватися, заробляючи собі на життя не за рахунок «чесної» праці, а за рахунок збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP, що є протизаконним та аморальним по відношенню до суспільства у цілому. Крім того слідчий у клопотання зазначає, що відносно останньої 20.03.2023 до Солом`янського районного суду міста Києва скеровано обвинувальний акт за ч. 1 ст. 309 КК України.

Обставини, встановлені під час досудового розслідування, на думку слідчого, виправдовують тримання підозрюваної під домашнім арештом, так як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винною, у сукупності з даними про особу підозрюваної та з огляду на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, унеможливлюють застосування до підозрюваної менш суворого запобіжного заходу, оскільки з урахуванням обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення злочину, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваної має бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши при цьому, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання, оскільки ризики у кримінальному провадженні не доведені, ОСОБА_4 не має намір переховуватись від органу досудового розслідування та суду, повністю визнає свою винуватість, проживає з цивільним чоловіком та має на утриманні малолітню дитину, на даний час проходить лікування у клініці «Мальміра», а тому просив застосувати стосовно його підзахисної запобіжний захід у вигляді не цілодобового, а нічного домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_4 підтримала позицію захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

11.04.2023 о 19:43 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12.04.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При дослідженні клопотання слідчим суддею встановлено, що, обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторона обвинувачення посилається на те, що «вина підозрюваної ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового слідства».

Разом із цим, відповідно до положень ст. 62 Конституції України, ст. 11 Загальної декларації прав людини, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, а поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Твердження сторони обвинувачення про підтвердження наявності вини ОСОБА_4 суперечить як вимогам національного законодавства, так і міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України ураховується при застосуванні норм кримінального процесуального законодавства України, так як п. 2 ст. 6 Конвенції забороняє передчасне вираження судом думки про те, що той «кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення», є винним або винною, до того, як це буде доведено відповідно до закону (рішення ЄСПЛ у справах «Мінеллі проти Швейцарії» від 25.03.1983, «Пеша проти Хорватії» від 08.04.2010). Право на презумпцію невинуватості буде порушено, якщо судове рішення або заява державного посадовця щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, відображає думку про її вину до того, як її буде доведено відповідно до закону. Навіть за відсутності будь-якого формального висновку достатньо того, що існують певні міркування, які дозволяють припустити, що суд або посадова особа вважають особу, яка обвинувачується, винною. Необхідно встановити принципову відмінність між твердженням про те, що хтось тільки підозрюється у вчиненні злочину, та чіткою заявою, що особа вчинила злочин, за відсутності остаточного вироку.

ЄСПЛ неодноразово наголошував на важливості вибору державними посадовцями слів у своїх заявах до судового розгляду та визнання особи винною у вчиненні конкретних кримінальних правопорушень (рішення у справах «Бьомер проти Німеччини» від 03.10.2002, «Нештяк проти Словаччини» від 27.02.2007, «Лада проти України» від 06.02.2018).

Щодо наявності обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 інкримінованого злочину слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з позиції ЄСПЛ, яка відображена, серед іншого, у рішеннях по справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, відповідно до рішень ЄСПЛ, зокрема, у справах «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988 та «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя, вважає, що докази, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, долучено до матеріалів клопотання, зокрема:

- висновок експерта від 12.04.2023 №СЕ-19/111-23/19010-НЗПРАП;

- висновок експерта від 12.04.2023№СЕ-19/111-23/19009-НЗПРАП;

- протокол огляду предмета від 12.04.2023

- протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

- інші матеріали в їх сукупності.

З огляду на викладене, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах та з того, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, інкримінованого їй стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваній запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Так, вирішуючи питання про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Беручи до уваги тяжкість інкримінованого злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 суворість можливого покарання, дані про особу останньої (вік, наявність постійного місця проживання, наявність на утриманні малолітньої дитини 2018 року народження, що у своїй сукупності свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків), а також те, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а вживання психоактивних речовин тягне за собою значні негативні ризики для громадського здоров`я, суспільного добробуту, економіки та національної безпеки держави, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, направлені на переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та таким чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Доведеність вказаних ризиків в повній мірі підтверджується матеріалами кримінального провадження та фактичними обставинами вчинення кримінального правопорушення, а тому саме такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як домашній арешт, забезпечить належне виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, оскільки встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Таким чином, зважаючи на цілі та принципи кримінального провадження, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, з огляду на те, що за результатами судового розгляду стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце свого проживання, з покладенням на підозрювану ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Доведеність винуватості підозрюваної у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового провадження кримінального провадження по суті обвинувачення.

Керуючись статтями 132, 177-179, 181, 193, 194, 196, 309, 395, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні - слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останній цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0001488 від 11.04.2023, а саме до 12.06.2023 включно, за виключенням необхідності отримання будь-якого виду медичної допомоги, передбаченої Законом України від 19.11.1992 №2801-XII «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (екстреної, первинної, спеціалізованої, паліативної), а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги у місті Києві, зобов`язавши ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою слідчих СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження, до процесуальних керівників, які здійснюють процесуальне керівництво, а також до слідчого судді, суду.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі у слідчих та процесуальних діях;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про тримання підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом передати для виконання до Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві.

Солом`янському управлінню поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві негайно поставити на облік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної особи мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

У разі невиконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

ОСОБА_4 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 і звільнити з-під варти.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1