Справа № 366/1704/23
Провадження № 1-кс/366/311/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2023 року смт. Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000022, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідча за погодженням з прокурором звернулась до слідчого судді в рамках зазначеного кримінального провадження з клопотанням про надання тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 з можливістю їх вилучення, а саме до матеріалів цивільної справи № 366/1734/20 за заявою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване наступним.

Невстановлена службова особа ІНФОРМАЦІЯ_2 склала та видала завідомо неправдивий висновок № 25 07-21/984 від 25.11.2020 року «Про доцільність усиновлення малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянами України ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та відповідність його інтересам дитини».

Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.12.2020 року у справі № 366/1734/20, яке набрало законної сили 04.01.2021 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 усиновлено малолітню дитину ОСОБА_7 .

Заява матері ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про відмову забрати дитину з пологового будинку датована 10.01.2020 року, державна реєстрація народження дитини датована того ж дня.

Відповідно до ч. 1 ст. 209 СК України дитина, покинута в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я або яку відмовилися забрати з них батьки, інші родичі, може бути усиновлена після досягнення нею двомісячного віку.

Відповідно до ІЄАС « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ОСОБА_8 поставлена на місцевий облік дітей, які можуть бути усиновлені ІНФОРМАЦІЯ_5 09.01.2020 року до спливу двомісячного терміну, без правових на те підстав, оскільки нотаріально засвідчена згода матері дитини надана 09.07.2020 року.

За цих обставин, слідча просить надати тимчасовий доступ до матеріалів цивільної справи, оскільки відомості, які у ній знаходятьсь, можуть бути використані як доказ факту та обставин, які підлягають доказуванню під час досудового розслідування.

Слідча у судове засідання не з`явилась. Просила провести розгляд клопотання без її участі, при цьому клопотання підтримала у повному обсязі та просив його задовольнити.

У зв`язку з неявкою учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, перевірила його відповідність вимогам ч. 2 ст. 160 КПК України та приходить до наступного.

Відомості в ЄРДР внесено Іванківським відділом Вишгородської окружною прокуратурою Київської області.

Постановою прокурора цієї прокуратури ОСОБА_10 від 23.06.2022 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні доручено здійснювати СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.

Згідно з листом Голови касаційного кримінального суду Верховного суду № 548/0/158-22 від 01.09.2022 року, Іванківський районний суд Київської області уповноважений розглядати клопотання слідчих СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.160 КПК України слідчий має право звернутись із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком речей і документів, зазначених у ст.161 КПК України, доступ до яких заборонено.

Відповідно до п. 19 ч.1 ст. 3 КПК України, сторонами кримінального провадження - з боку обвинувачення є слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної Кодексом, особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Можливість здійснення вилучення пов`язане з необхідністю досягнення мети отримання доступу до документів, у відповідності до статті 99 Кримінального процесуального кодексу України сторона кримінального провадження зобов`язана надавати суду для дослідження оригінали документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи, зокрема, 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що ВРЗЗКС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000022 від 18.01.2022 року за ч. 1 ст. 366 КК України за наведених вище в цій ухвалі обставин.

Слідча зазначає, що невстановлена службова особа ІНФОРМАЦІЯ_2 склала та видала завідомо неправдивий висновок № 25 07-21/984 від 25.11.2020 року «Про доцільність усиновлення малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянами України ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та відповідність його інтересам дитини».

Згідно з доданою до клопотання копією рішення Вишгородського районного суду Київської області у справі № 366/1734/20 від 01.12.2020 року за заявою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_6 та сімї ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 про усиновлення дитини, заяву заявників задоволено та, зокрема, ОСОБА_7 усиновлено ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Слідча просить надати доступ до матеріалів зазначеної цивільної справи, яка знаходиться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , та просить надати їй можливість вилучення цієї справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 228 СК України відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням.

Таким чином, з урахуванням заявлених вимог у цивільній справі, в матеріалах справи можуть знаходитись документи, які містять відомості про усиновлення дитини, а тому, з урахуванням обставин досудового розслідування кримінального провадження, у цьому випадку доступ до таких відомостей можливий на підставі ухвали слідчого судді.

Слід також звернути увагу на зміст рішення Ради суддів України № 12 від 04.02.2016 року, у якому чітко визначені випадки, коли можливо надати доступ до судових справ.

Порушенням принципів самостійності судів та незалежності суддів слід визнавати, зокрема, витребування від судді пояснень з питань, які підлягають чи були предметом обговорення у нарадчій кімнаті або спроби розкриття таємниці постановлення рішення в інший спосіб, витребування чи вилучення судових справ, розгляд яких не завершено, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, виписок з неї тощо) з порушенням встановленого законом порядку (неповноважним суб`єктом, без належного документального оформлення тощо).

Вилучення матеріалів судових справ, які перебувають у провадженні суду будь-якої юрисдикції, органами досудового розслідування не ґрунтується на кримінальному процесуальному законі та може бути передумовою грубого порушення прав учасників такого судового провадження.

Саме тому, виїмка матеріалів судової справи або їх окремих частин є винятковою процесуальною дією, яка може бути здійснена лише у тому випадку, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Також, з огляду на те, що незалежність суддів є складовою права на справедливий суд, потрібно враховувати, що не може бути виправданим потребами досудового розслідування застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасовий доступ до речей і документів, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, тощо) щодо справ, які перебувають у провадженні судді, або справ, розгляд яких не є завершеним (рішення у справі не набрало законної сили; справа переглядається в апеляційному чи касаційному порядку, за нововиявленими обставинами; не вичерпані всі процесуальні можливості оскарження судових рішень).

У разі звернення слідчого за погодженням з прокурором чи прокурора із клопотанням про надання тимчасового доступу до матеріалів справи відповідної судової юрисдикції, слідчий суддя вправі надати тимчасовий доступ лише для ознайомлення з матеріалами справи, виготовлення їх копій, виписок. Вилучення матеріалів судових справ не допускається. При цьому, у виняткових випадках для проведення судових експертиз із матеріалів судових справ можуть вилучатися лише оригінали документів, які існують в одному екземплярі або якщо отримати інший екземпляр неможливо, з одночасною заміною вилученого документа його копією.

Отже, розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, оцінивши надані докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчою відповідно до ч. 5 ст.163 КПК України доведено, що документи, до яких вона просить надати тимчасовий доступ перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ці документи можуть містити в собі відомості про факти та обставини, які підлягають доказуванню в рамках досудового розслідування кримінального провадження, а також як самі по собі, так і разом з іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування можуть мати суттєве значення для досудового розслідування, їх неможливо отримати в інший спосіб, а також ці документи та не становлять собою державної таємниці.

Також слід звернути увагу, що матеріали судової справи у відповідності до чинного законодавства щодо долучення документів при зверненні з позовами (заявами) до суду в порядку цивільного судочинства, можуть містити в собі персональні дані особи, які, крім іншого, відображені в документах, які засвідчують особу позивачів або заявників (паспорт, РНОКПП).

Відповідно до п. 8 ч.1 ст.162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в документах, належать персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних.

За ч. 1 та 2 ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

За ч. 2 ст. 14 цього Закону України, поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав людини та для проведення Всеукраїнського перепису населення.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 цього Закону, порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних на обробку цих даних, наданої володільцю персональних даних, або відповідно до вимог закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію» конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Проте, слідчою не доведено тієї обставини, що матеріали судової справи не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, а також не доведено можливість їх використання як доказів, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про надання тимчасового доступу до матеріалів судової справи, за виключенням документів, які містять персональні дані особи (паспорти громадянина України, РНОКПП учасників справи) та без можливості їх вилучення, шляхом ознайомлення з її матеріалами та виготовлення копій.

Також слід зазначити, що слідча просила надати тимчасовий доступ до судової справи собі та слідчим ВРЗЗКС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Згідно з наданим до клопотання витягом з ЄРДР цього кримінального провадження, зазначені слідчі входять до складу групи слідчих у кримінальному провадженні, а тому, їм також слід надати тимчасовий доступ.

За таких обставин, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 110, 159, 160, 162-166 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Надати слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12

тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), а саме до оригіналів матеріалів цивільної справи № 366/1734/20 (за заявою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 про усиновлення дитини), за виключенням документів, які містять персональні дані особи (паспорти громадянина України, РНОКПП учасників справи) без можливості вилучення оригіналів справи, шляхом ознайомлення з ними та з можливістю виготовлення їх копій.

Строк дії ухвали до 08.08.2023 року.

На підставі ч. 1 ст. 165 КПК України ця ухвала підлягає виконанню особою, яка зазначена в ухвалі як володілець документів.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право тимчасового доступу на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку, згідно з положеннями Кримінального процесуального кодексу України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1