Справа №766/56/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2023 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

в присутності сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

особи, щодо якої вирішується питання, -

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному проваджені №0000211 від 28.10.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сапогів Галицького району Івано-Франківської області, такого, що до затримання мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням ВРП № 566/0/15-23 від 30.05.2023 року « Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області. Відтермінування роботи Білозерського районного суду Херсонської області» відновлено з 01.06.2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області та змінено підсудність судових справ зокрема Генічеського районного суду Херсонської області.

На розгляді Генічеського районного суду Херсонської області перебувало кримінальне провадженні №0000211 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 24.01.2021 року біля 10.00 год., перебуваючи на території домоволодіння за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки, яка виникла раптово на ґрунті особистих неприязних відносин зі своїм батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи можливість настання шкідливих наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, умисно наніс останньому правою ногою більше десяти ударів в область ребер, в результаті чого спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді прямих переломів ребер по правій середньо ключичній лінії 1-3, по правій лопаточній лінії 3-8, по лівій лопаточній лінії 6-8, з розривами предстіночної плеври та тусклими темно червоними крововиливами, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 100/Н від 29.10.2021 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя. Смерть ОСОБА_6 настала від травматичного шоку внаслідок множинних переломів ребер. В подальшому ОСОБА_5 , впевнившись у смерті ОСОБА_6 , з метою приховування скоєного вбивства підпалив труп потерпілого та, відтягнувши тіло на город, присипав сміттям.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Прокурор, із урахуванням того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, тому зважаючи на покарання яке загрожує обвинуваченому зазначала, що він, перебуваючи на волі може ухилитися від органів досудового розслідування та суду, окрім того він може впливати на свідків, які на даний час не допитані судом, знищити та спотворити інші докази по справі, враховуючи зокрема його намагання знищити сліди свого злочину шляхом підпалу тіла та речей вбитого, а тому просила продовжити строк утримання ОСОБА_5 під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор підтримала заявлене нею клопотання та просила його задовольнити. Вказувала також про те, що, оскільки матеріали розглядуваного кримінального провадження залишились на тимчасово окупованій території, наразі вона звернулась до суду із клопотанням про відновлення матеріалів втраченого кримінального провадження.

Захисник, залучений судом в порядку ст. 49 КПК України, позицію якого повністю підтримав ОСОБА_5 , у судовому засіданні вважали, що будь-які підстави для задоволення клопотання відсутні з огляду на те, що наразі відсутні матеріали кримінального провадження, які позбавляють суд можливості перевірити обґрунтованість підозри. Також зазначали про те, що ризики впливу обвинуваченого на свідків нічим не підтверджуються. Вважали за необхідне у задоволенні клопотання прокурора відмовити, обмежившись застосуванням до обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного із ізоляцією від суспільства.

Заслухавши позицію учасників судового засідання, дослідивши доводи клопотання та перевіривши їх наданими суду матеріалами приходжу до наступних висновків.

Так, в провадженні Генічеського районного суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження №0000211 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ухвалою якого відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого неодноразово продовжувався, в останнє, із урахуванням зміни підсудності справ, ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 25.04.2023 року на 60 діб, а саме до 23.06.2023 року включно.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За приписами статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

За приписами статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до статті 184 цього ж Кодексу клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити: короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився.

Так, при вирішенні клопотання по суті, з огляду на вищенаведені норми та усталену практику ЄСПЛ, суд бере до уваги суворість покарання, яке може загрожувати ОСОБА_5 , а це до п`ятнадцяти років позбавлення волі, в разі визнання його вини у встановленому законом порядку, що свідчить про наявність ризику переховування від органів досудового слідства та суду, в разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу аніж той, про який йдеться у заявленому клопотанні.

Крім того, суд вважає доведеним ризик того, що ОСОБА_5 може перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що в ході досудового розслідування встановлено намагання обвинуваченого знищити сліди злочину, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме підпал тіла вбитого та його речей та переховування їх серед сміття на городі.

Разом із тим, з приводу заявленого прокурором ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків, суд вважає, що наразі цей ризик прокурором не доведено, з огляду зокрема на те, що місце вчинення кримінального правопорушення перебуває на наразі на тимчасово окупованій території.

Обставин, які б виключали можливість застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України судом не встановлено, а стороною захисту про такі обставини у суді зазначено не було.

Крім того, судом встановлено, що прокурор 23.06.2023 року, як то вбачається з наданою у судовому засіданні копії титульного аркуша звернення з відміткою завіреною печаткою, звернулась до суду із клопотанням про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження в умовах воєнного стану, тобто на час розгляду судом заявленого клопотання, здійснюються усі можливі передбачені КПК України заходи, направлені на якнайшвидше вирішення справи по суті та прийняття остаточного рішення, на необхідності чого також звернула увагу колегія суддів в Ухвалі Одеського апеляційного суду від 12.06.2023 року, якою визнано правомірним попереднє продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою в рамках розглядуваного кримінального провадження.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 331, 371, 372, 376, 392 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 днів, тобто до 21.08.2023 року включно.

Відмовити стороні захисту у задоволенні заяв про зміну запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою з мотивів, викладених в мотивувальній частині ухвалі.

Копію ухвали після її оголошення негайно направити обвинуваченому, та вручити захиснику і прокурору.

Копію ухвали щодо обвинуваченого відправити до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_1