УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року

м. Київ

справа № 646/8077/17

провадження № 51-3600км21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув заяву, яка є по суті касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 січня 2023 року та Харківського апеляційного суду від 28 березня 2023 року.

Суть питання

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 січня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення по справі № 646/8077/17 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК України) та ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду засуджений оскаржив його до суду апеляційної інстанції.

Харківський апеляційний суд ухвалою від 28 березня 2023 року залишив ухвалу місцевого суду без змін.

У касаційній скарзі засуджений, посилаючись істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вказані судові рішення та переглянути справу за нововиявленими обставинами.

Обґрунтовуючи свої вимоги, засуджений указує на повторну участь суддів місцевого та апеляційного судів під час перегляду його заяви за нововиявленими обставинами, що, на його думку, суперечить положенням ст. 76 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України). Крім того, зазначає про недопустимість доказів та свою невинуватість у вчиненні злочинів, за які його було засуджено.

Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду

Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У той же час згідно з пунктами 4, 5 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Таким чином, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Як видно з копії ухвали місцевого суду, цей суд проаналізувавши доводи, зазначені у заяві засудженого, і дослідивши матеріали провадження, дав цим доводам належну оцінку та дійшов висновку про те, що нововиявлених обставин, передбачених ст. 459 КПК України, у заяві не наведено, оскільки фактично у своїй заяві він вважає, що суд повинен переоцінити докази. При цьому місцевий суд навів достатні мотиви на обґрунтування прийнятого рішення про залишення заяви засудженого без задоволення.

Зі змісту касаційної скарги та долученої до неї копії ухвали апеляційного суду слідує, що засуджений, не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, подав апеляційну скаргу, в якій наводив доводи щодо того, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а рішення суду є незаконним та необґрунтованим, а також вказував на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які, на його думку, є нововиявленими обставинами, що за змістом та суттю аналогічні доводам, викладеним засудженим у касаційній скарзі.

Під час розгляду матеріалів провадження за заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами в апеляційному порядку цей суд перевірив усі посилання й доводи, засудженого у згаданій апеляційній скарзі, і, не встановивши підстав для скасування або зміни ухвали місцевого суду, вмотивовано відмовив у задоволенні заявлених апеляційних вимог, навівши належні аргументи й підстави для прийняття такого рішення.

Так, апеляційний суд зазначив, що в обґрунтування заяви засуджений зазначав, що справа потребує перегляду за нововиявленими обставинами, оскільки 1) обшук за адресою АДРЕСА_1 було сфальсифіковано; 2) прокурор під час допиту потерпілої у суді, підказував їй відповіді на питання, а саме під час судового засідання 14 02 2020; 3) прокурор та потерпіла казали неправду під час судового засідання 10 04 2020; 4) співробітником поліції було застосовано до нього фізичну силу, та співробітник поліції, забрав з місця обшуку докази, при цьому поняті були запрошені вже після початку обшуку; 5) не був проведений слідчий експеримент з ним, ці показання могли вплинути на судове рішення; 6) в Апеляційному суді м. Харкова було скасовано ч.2 ст.15, п. п.1,6,12, ч.2 ст.115 КК України; 7) в Верховному суді (Касаційному кримінальному суді) м. Києва було скасовано ч.3 ст.187 КК України. Вважає, що ці дані є нововиявленими обставинами та рішення підлягає перегляду.

Суд першої інстанції дослідивши заяву ОСОБА_4 прийшов до висновку відмовити у відкритті провадження, оскільки за змістом поданої заяви засудженим ОСОБА_4 не наведено конкретних обставин, які б відповідали критеріям нововиявлених, та які б на його думку, не були відомі суду на час розгляду при ухваленні судового рішення, як першою, апеляційною та касаційною інстанціями, та доводила б їх неправильність, окрім того, при подачі заяви засуджений наводить доводи про неправдивість свідчень потерпілої, порушення порядку проведення обшуку, не проведення слідчого експерименту, не допит свідків, застосування до нього фізичного впливу з боку слідчого, а також не пом`якшення покарання при проведенні перегляду вироку суду першої інстанції в апеляційному та касаційному порядку, не зважаючи на скасування частково раніше прийнятих рішень, при цьому, не посилається на те, яке саме рішення, є предметом перегляду, оскільки заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, та не зазначає, коли саме ці обставини стали йому відомі.

Таким чином суди першої і апеляційної інстанцій, розглядаючи заяву засудженого, дійшли висновку про те, що в цій заяві нововиявлених обставин, передбачених ст. 459 КПК України, не наведено. З таким висновком погоджується й Верховний Суд.

При цьому Верховний Суд вважає, що доводи касаційної скарги засудженого фактично зводяться до переоцінки доказів, оцінених судами під час ухвалення рішення, що не може слугувати підставою для перегляду рішень за нововиявленими обставинами.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу засудженого на положення ч. 11 ст. 35 КПК України, які визначають, що розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому ч. 3 цієї статті.

При цьому, положення ч. 11 ст. 35 КПК України узгоджуються с положеннями ст. 76 КПК України, яка не містить жодних заборон для повторної участі суддів під час перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Таким чином, переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність оскаржених у цьому провадженні ухвал Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 січня 2023 року та Харківського апеляційного суду від 28 березня 2023 року, умотивованість їх висновків, засуджений у касаційній скарзі не навів.

З огляду на викладене Верховний Суд не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги засудженого, оскільки судом не встановлено істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Таким чином, оскільки із касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

На цих підставах Верховний Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 січня 2023 року та Харківського апеляційного суду від 28 березня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3