ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 636/3337/23 Номер провадження 1-кс/636/816/23
УХВАЛА

про скасування арешту майна

15 вересня 2023 року слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника володільця майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв клопотання представника володільця майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

встановив:

Представник володільця майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області з клопотанням про скасування арешту майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 12 липня 2023 року на тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб марки «КАМАЗ» типу самоскид, моделі «5511», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з кабіною і металевим кузовом розміром 2,2х3,4х0,6 м.

В обґрунтування поданого клопотання представниця посилається на те, що арешт було накладено необґрунтовано, жодних доказів, що б підтверджували існування ризиків його приховування, пошкодження, знищення, втрати відсутні, а тому підстави для подальшого втручання у права особи, зокрема позбавлення або обмеження права користування майном відсутні. Також посилалася на те, що відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 240 КК України, оскільки не містять відомостей про значний розмір видобуток піщаної суміші, а видобуток піску відбувався для власних потреб.

Представниця ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримала та просила задовольнити.

Прокурор в судовому засідання заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, посилаючись на те, що вказане майно, а саме транспортний засіб марки «КАМАЗ» типу самоскид, моделі «5511», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні, а остаточне рішення у справі не прийнято.

Слідчий суддя, дослідивши подане клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання з огляду на таке.

Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 12 липня 2023 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб марки «КАМАЗ» типу самоскид, моделі «5511», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з кабіною і металевим кузовом розміром 2,2х3,4х0,6 м та піщану суміш, яка завантажена до кузову вказаного транспортного засобу, об`ємом приблизно 4м3.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , транспортний засіб марки «КАМАЗ» типу самоскид, моделі «5511», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 .

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На посилання представниці володільця майна про те, що відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 240 КК України, оскільки немає відомостей про значний розмір видобуток піщаної суміші, слідчий суддя зазначає, що на цій стадії він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одних із яких є накладення арешту на майно.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора. Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Право власності належить до основоположних прав людини, та захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції». Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ, втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що правові підстави для застосування заходу забезпечення вказаного кримінального провадження у вигляді арешту вилученого майна необхідні, але з метою забезпечення права особи на вільне володіння належного їй майна вважає, що клопотання підлягає задоволенню в частині передачі транспортного засобу його власнику або фактичному володільцю з одночасною забороною відчуження транспортного засобу та зміною його технічного стану до прийняття остаточного рішення по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 107, 170-174, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання представника володільця майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Транспортний засіб марки «КАМАЗ» типу самоскид, моделі «5511», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з кабіною і металевим кузовом розміром 2,2х3,4х0,6 м, який належить ОСОБА_6 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_4 , і на який на підставі ухвали слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 12 липня 2023 року накладено арешт, передати фактичному володільцю ОСОБА_4 на відповідальне зберігання.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні повернути транспортний засіб марки «КАМАЗ» типу самоскид, моделі «5511», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з кабіною і металевим кузовом розміром 2,2х3,4х0,6 м, фактичному володільцю ОСОБА_4 .

Заборонити власнику ОСОБА_6 відчуження транспортного засобу марки «КАМАЗ» типу самоскид, моделі «5511», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з кабіною і металевим кузовом розміром 2,2х3,4х0,6 м та зміну його технічного стану до прийняття остаточного рішення у справі.

Заборонити фактичному володільцю ОСОБА_4 зміну технічного стану транспортного засобу марки «КАМАЗ» типу самоскид, моделі «5511», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з кабіною і металевим кузовом розміром 2,2х3,4х0,6 м до прийняття остаточного рішення у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1