ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/714/23 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 626/1235/23 Слідчий суддя ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

представника власника майна - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу представника АТ «Укргазвидобування» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Крсноградського районного суду Харківської області від 19.05.2023 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000119 від 12.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 272 КК України,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Крсноградського районного суду Харківської області від 19.05.2023 задоволено клопотання дізнавача та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, під час огляду (обшуку) 12.05.2023 на території бурової свердловини № 99 Західно-Соснівського ГКР, а саме:

- Журнал перевірки стану охорони праці І-ІІ ступеня АГК;

- Журнал перевірки запобіжних заходів на буровій;

- Журнал проведення учбових тривог «Пожежа»;

- Буровий журнал»;

- Журнал реєстрації профілактично-виховної роботи з персоналом, опрацювання наказів;

- Журнал прийому-здачі обладнання, механізмів та пристосувань;

- Журнал проведення учбових тривог «Викид»;

- Журнал реєстрації цільових інструктажів з питань охорони праці;

- Журнал обліку передзмінного-післязмінного контролю наявності парів алкоголю (сп`яніння працівника) та виміру температури тіла;

- Організаційно-технічні заходи з охорони праці, виробничої, екологічної та пожежної безпеки, при виконанні робіт з монтажу/демонтажу бурових установок в темний час доби об`єднаними бригадами на виробничих об`єктах БУ «Укрбургаз»;

- Політика АТ «Укргазвидобування» з охорони здоров`я та безпеки праці;

- Картки реєстрації інструктажів і навчання по охороні праці на ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Арешт тимчасово вилученого майна застосувано шляхом позбавлення права на його розпорядження та користування, з передачею на зберігання до камери схову речових доказів Красноградського РВП ГУНП в Харківській області, що розташовується за адресою Харківська область, м. Красноград, вул. Д. Лінського, буд. 84.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник АТ «Укргазвидобування» адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді необґрунтована, прийнята із порушенням норм кримінального процесуального законодавства України, оскільки слідчим суддею належним чином не досліджено матеріали клопотання про накладення арешту на вилучене майно.

Зазначає, що тимчасово вилучене майно (документи) не відповідають критеріям, передбаченим частиною 2 статті 167 КПК України та вимогам частини 2 статті 98 КПК України, оскільки матеріали клопотання не містять даних щодо вчинення правопорушення, передбаченого статтею 272 КК України.

Посилається, що дізнавачем формально здійснено огляд бурової площадки, слідча дія була направлена на відшукання та вилучення документів, а не на встановлення можливого місця отримання травми. Тому вилучені документи: не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення; не зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення; не містять будь-яких відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин отримання травми; не є об`єктом кримінально - протиправних дій та не є речами, які набуті кримінально-протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно, не можуть бути арештованими у відповідності до пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, оскільки відсутня необхідність такого арешту.

Також автор апеляційної скарги вказує, що слідчим суддею не взято до уваги ті обставини, що вилучені дізнавачем документи фактично не мають жодних ознак зв`язку з розслідуваним кримінальним правопорушення, виходячи із змісту зафіксованої в них інформації. Крім того, вилучені документи перебували у розпорядженні органу дізнання достатній час для проведення їх огляду та/або копіювання з метою подальшого аналізу та/або використання під час призначення експертизи, тощо.

Звертає увагу на те, що огляд місця події закінчено об 14:05 год. 12.05.2023, а клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, з додатками надійшло до суду об 10:32 год. 16.05.2023, тобто з порушенням термінів, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.

Крім того, слідчим суддею не дотримано строків розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, передбачених частиною 6 статті 173 КПК України.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги, прокурор до суду апеляційної інстанції не прибула, подала письмові заперечення на апеляційну скаргу в яких, крім іншого, просила апеляційний розгляд проводити без її участі.

За таких обставин, в силу вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

З матеріалів провадження вбачається, що СД Красноградського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000119 від 12.05.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 272 КК України.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення, внесені до ЄРДР за наступними обставинами: 12.05.2023 до КНП «Красноградська ЦРЛ» було доставлено ОСОБА_16 , 1968 року народження, помічника бурильника Філії БУ «Укргаз» АТ «Укргазвибудування» з первинним діагнозом «ЗЧМТ, забійна рана волосистої частини голови та підборіддя». За попередньою інформацією потерпілий отримав тілесні ушкодження під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на території бурової свердловини № 99 Західно-Соснівського ГКР.

Згідно протоколу огляду від 12.05.2023 в період часу з 12:20 год. до 14:05 год. працівниками СД Красноградського РВП ГУНП в Харківській області було виявлено та вилучено майно, яке зазначене в клопотанні дізнавача про арешт тимчасово вилученого майна.

Постановою дізнавача від 12.05.2023 вилучене в ході огляду на території бурової свердловини № 99 Західно-Соснівського ГКР речі, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000119 від 12.05.2023.

Мотивуючи подане клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, вилученого під час огляду, проведеного 12.05.2023, дізнавач посилався на те, що вилучені предмети можуть бути використані у кримінальному провадженні як речові докази, з метою запобігання приховування, псування, втрати чи знищення виробничої документації та документів з питань охорони праці на підприємстві, а тому необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Задовольняючи клопотання дізнавача про арешт майна, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту тимчасово вилученого майна зазначеного в клопотанні, оскільки воно може містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, відповідає критеріям, визначеним статтею 98, частиною 2 статті 167 КПК України, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні та враховуючи наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З такими висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до пунктів 1-4 частини 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною 2 статті 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131-132, 167, 168 КПК України наклав арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене 12.05.2023 під час проведення огляду на території бурової свердловини № 99 Західно-Соснівського ГКР, з метою використання його як доказу у даному кримінальному провадженні.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 132, 167, 168 КПК України, наклав арешт на вилучене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги представника власника майна про те, що вилучене майно не відповідає критеріям, передбаченим частиною 2 статті 167 КПК України та вимогам частини 2 статті 98 КПК України, оскільки матеріали клопотання не містять даних щодо вчинення правопорушення, передбаченого статтею 272 КК України та вилучені документи фактично не мають жодних ознак зв`язку з розслідуваним кримінальним правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального проступку за частиною 1 статті 272 КК України, а саме порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого, тобто вилучене майно може мати певний зв`язок з розслідуваним кримінальним правопорушенням, а дійсні джерела його походження є предметом доказування, згідно зі статтею 91 КПК України, виходячи з обраної кваліфікації дій.

Суд апеляційної інстанції вважає, що на даному етапі потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів щодо можливого факту експлуатації несправних машин, механізмім та устаткування підвищеної небезпеки, непроведення інструктажів з техніки безпеки на буровій свердловині, тощо.

Стосовно доводів апеляційної скарги представника власника майна щодо порушення дізнавачем строків звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Під час розгляду клопотання дізнавача, слідчий суддя ретельно дослідив доводи представника власника майна щодо попуску дізнавачем строку звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та надав йому відповідну оцінку, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги представника власника майна щодо недотримання слідчим суддею строків розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, передбачених частиною 6 статті 173 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає недостатніми для скасування оскаржуваної ухвали, відповідно до вимог частини 1 статті 409 КПК України.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на тимчасово вилучене майно шляхом заборони володіння, користування, розпорядження, відчуження, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги представника володільця майна АТ «Укргазвидобування» - адвоката ОСОБА_17 не встановлено, оскільки вони не спростовують висновків слідчого судді про наявність підстав для задоволення клопотання дізнавача про арешт тимчасово вилученого майна.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що після проведення органом досудового розслідування необхідних слідчих дій, власник майна не позбавлений можливості в порядку статті 174 КПК України ставити питання про скасування арешту майна.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника АТ «Укргазвидобування» адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Крсноградського районного суду Харківської області від 19.05.2023 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: