Справа № 496/4272/21
Провадження № 1-кп/496/208/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за № № 0000514 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Одеса, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 18.09.2020 року, у денний час доби, ОСОБА_5 уклав договір поставки у формі розписки з Одеською єпархією Української Православної церкви (ЄДРПОУ - 20997691) в особі керуючого митрополита Одеського та Ізмаїльського Агафангела ( ОСОБА_7 ).

Далі, у вищевказаний час, з метою виконання умов вказаного договору, яким передбачено поставку Одеській єпархії Української Православної церкви з боку ОСОБА_5 будівельних матеріалів та обладнання, останній отримав від керуючого Одеською єпархією Української Православної церкви - митрополита Одеського та Ізмаїльського Агафангела ( ОСОБА_7 ) грошові кошти у розмірі 5 185 000 гривень.

На виконання умов вказаного договору поставки у формі розписки, у період з 18.09.2020 р. по 18.11.2020 р., ОСОБА_5 , за вищевказані грошові кошти у розмірі 5 185 000 гривень придбав будівельні матеріали та обладнання, які до передачі Одеській єпархії Української Православної церкви помістив зберігати у складському приміщенні будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

У період з 18.09.2020 р. по 18.11.2020 р., у ОСОБА_5 виник протиправний корисливий умисел направлений на привласнення частини придбаних ним будівельних матеріалів та обладнання, які перебували у його віданні, а саме чотирьох кондиціонерів марки Cooper&Hunter, моделі CH-S07FTXW.

Реалізуючи власний протиправний умисел, у період з 18.09.2020 р. по 18.11.2020 р., ОСОБА_5 , діючи умисно з метою власного збагачення, привласнив майно, яке перебувало в його віданні, а саме чотири кондиціонери марки Cooper&Hunter, моделі CH-S07FTXW загальною вартістю 50 500 гривень, які зберігались останнім у складському приміщенні будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , після чого розпорядився вказаним майном на власний розсуд, спричинивши Одеській єпархії Української Православної церкви матеріальний збиток у розмірі 50 500 гривень.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що в невстановлений час придбав ніж та телескопічну дубинку, які зберігав в салоні автомобіля, марки «TOYOTA PRADO» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить останньому, в легко доступному для нього місці, тобто у кармані лівої передньої двері.

07.05.2021 року на підставі ухвали Біляївського районного суду від 27.04.2021 року №496/4578/13-к під час проведення обшуку в автомобілі марки «TOYOTA PRADO» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить та знаходиться під керуванням ОСОБА_5 , за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого 84-А, виявлено та вилучено телескопічну дубинку виготовлену саморобним способом з використанням промислового обладнання, та ніж виготовлений промисловим способом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ніж виготовлений промисловим способом та відноситься до категорії контактної короткоклинкової холодної зброї колючої дії та телескопічна дубинка виготовлена саморобним способом з використанням промислового обладнання та відноситься до категорії контактної холодної зброї ударно- дробильної дії.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 263КК України визнав повністю та пояснив, що злочини скоєні ним при обставинах встановлених в судовому засіданні.

Представник потерпілої сторони в судовому засіданні підтримала обвинувачення.

Прокурор, обвинувачений його захисник та представник потерпілої сторони в судовому засіданні вважали за можливе розглянути зазначене кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає недоцільним дослідження усіх доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, допитом представника потерпілої сторони, дослідженням доказів щодо доказів по справі та відомостей на підтвердження вартості експертиз та характеризуючих обвинуваченого матеріалів. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом встановлено, що наявні підстави для визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_5 , оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування, показів обвинуваченого вбачається, що при досудовому розслідуванні зібрано достатньо доказів для обґрунтованого його обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 263 КК України, а тому визнання обвинуваченими винуватості є цілком виправданим.

З урахуванням викладених обставин суд вирішив за недоцільне дослідження інших доказів у кримінальному провадженні.

Суд вважає ОСОБА_5 винним у скоєнні інкримінованих йому злочинах і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 191 КК України, а саме: привласнення чужого майна, яке перебувало в його віданні та за ч. 2 ст. 263 КК України, а саме: носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

В судових дебатах прокурор просив призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 191 КК України у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді штрафу у розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент скоєння кримінальних правопорушень. З урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, просив остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також просив стягнути витрати на проведення експертиз.

Представник потерпілої сторони, погодилась з прокурором щодо призначення штрафу у зазначеному розмірі.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин передбачений ч. 1 ст. 191 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, злочин передбачений ч. 2 ст. 263 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 66 КК України є визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до частини 2 ст. 66 КК України, суд до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відносить також перебування на його піклуванні брата - ОСОБА_8 - інваліда другої групи, матері пенсіонерки.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, при судовому розгляді не встановлено.

Відповідно до Постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі Постанова № 7) із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

При призначенні покарання суд, також враховує особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; характер та ступінь участі у вчиненні злочину, поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_5 провину визнав у повному обсязі, дав правдиві добровільні покази щодо вчинених злочинів, розкаявся у вчиненому, завдана потерпілої стороні шкода усунена, шляхом повернення грошових коштів, що в судовому засіданні підтвердила представник потерпілої сторони, обтяжуючих обставин судом не встановлено. На наркологічному чи психіатричному обліку обвинувачений не перебуває. Крім цього, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, виховує малолітню дитину від попереднього шлюбу дружини та є батьком двох дітей від попереднього шлюбу, згідно характеристики з місця проживання, скарг чи заяв відносно ОСОБА_5 не надходило, після смерті батька, опікується братом, що має інвалідність другої групи з дитинства, та матір`ю.

Таким чином, суд вважає за необхідне та можливе за наявності декількох пом`якшуючих обставин, а також враховуючи те, що відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 191 КК України та ч. 2 ст. 263 КК України, у виді штрафу, що є на думку суду необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого з метою забезпечення ефективного виховного впливу на ОСОБА_5 , його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Саме таке покарання у даному випадку на думку суду відповідає морально-етичним і правовим нормам, та є достатнім для забезпечення виховання обвинуваченого.

Пунктом 21 Постанови № 7 - роз`яснюється, що суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК. Застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд повинен зазначити у вироку, про яке саме покарання йдеться - основне чи додаткове.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд також враховує положення ч. 2 ст. 53 КК України, яка встановлює, що за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу.

Частина 1 ст. 191 КК України, в редакції станом на час скоєння кримінального правопорушення, передбачає штраф починаючі з двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 2 ст. 263 КК України в редакції станом на час скоєння кримінального правопорушення, передбачає штраф починаючі з однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже санкції вказаних частин та статей не підпадають під вимоги ч. 2 ст. 53 КК України щодо обов`язкового меншого розміру штрафу.

За таких обставин, суд призначаючи покарання також керується ч. 1 ст. 70 КК України, щодо поглинання меш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів та проведення експертиз у розмірі 6 316,96 грн.

Арешт, накладений на речові докази на стадії досудового розслідування, у відповідності до ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.

Запобіжний захід не обирався.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Від представника потерпілої сторони - адвоката ОСОБА_4 надійшла заява про відмову від цивільного позову у кримінальному провадженні.

При таких обставинах, заява позивача підлягає задоволенню, а провадження за цивільним позовом слід закрити.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 369, 370, 371, 374 КПК України, ст. ст. 12, 50, 53, 66, 67, 70, ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 263 КК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 191 КК України та ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.;

-за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу у розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Скасувати арешт накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 13 травня 2021 року (справа № 496/4896/20, провадження № 1-кс/496/679/21), ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 02 червня 2021 року (справа № 496/2419/21, провадження № 1-кс/496/868/21),

Речові докази: речі, які були вилучені в ході проведення обшуку в салоні автомобіля TOYOTA PRADO р.н. НОМЕР_1 , а саме: папку чорного кольору на двох резинових зав`язках з різного роду накладними та розписками; записник чорного кольору з зображенням тварини, який містить записи щодо обладнання та ручкою всередині; флеш-накопичувач білого кольору; два флеш-накопичувача «Termos» та «Transcеtnd» стального кольору, які скріплені брелком; флеш-накопичувач «Transcеtnd» micro SD - повернути за належністю ОСОБА_5 .

Речові докази: сім карту з написом НОМЕР_2 ; карту для сім-карти з написаним від руки номером НОМЕР_3 нова; карту для сім-карти з номером НОМЕР_4 ; автомобіль «TOYOTA PRADO» р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 - вважати повернутими ОСОБА_5 .

Речові докази: телескопічну дубинку та ніж, які були вилучені 07.05.2021 року під час проведення обшуку у транспортному засобі «TOYOTA PRADO» р.н. НОМЕР_1 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на експертні дослідження у розмірі 6316,96 грн.

Провадження в частині цивільного позову закрити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1