КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 27 квітня 2023 року, апеляційні скарги з доповненнями і змінами захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2022 року, відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 23.00 год. до 06.00 год. наступної доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування, а саме до 07 листопада 2022 року включно, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішення, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_5 просив дослідити усі докази, які додані до апеляційної скарги, а також інші докази, які містяться у матеріалах справи. Скасувати ухвалу слідчого судді в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати йому місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 та зобов`язання підозрюваного покладені на нього процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, перелік яких наведено в оскаржуваній.

Сторона захисту вважає оскаржувану ухвалу в частині застосування до підозрюваного запобіжного заходу та покладення на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України незаконною та необгрунтованною.

Вважає, що клопотання не підсудне Печерському районному суду м. Києва, оскільки фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування ТУ ДБР розташоване у місті Києві, та його Третього слідчого відділу є будівля розташована у м. Київ по вул. Олени Теліги, 8, що відноситься до Подільського району міста Києва.

Прокурор вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження.

Зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні зазначено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак не наведено мотивування того, що запобігти їх настанню можливо, застосувавши до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Також, в ході досудового розслідування не встановлено, що ОСОБА_6 не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору, та не встановлено обставин, які виправдовували б ОСОБА_6 і вказували б на зменшення ризиків та надавали підстави для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 27 квітня 2023 року захисник ОСОБА_5 подав зміни до апеляційної скарги в яких зазначив, що місцем розташування органу досудового розслідування є Шевченківський район міста Києва, відтак розгляд вказаного клопотання мав здійснювати Шевченківський районний суд м. Києва.

Прокурор в апеляційній скарзі просила скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

До початку апеляційного розгляду, 22 березня 2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшла заява прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про відмову від поданої апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2022 року, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування у кримінальному провадженні та направлення обвинувального акту до суду для розгляду по суті.

Відповідно до ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргоюпрокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2022 року, підлягає закриттю, у зв`язку з відмовою прокурора від апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану захисником апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував щодо апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів провадження вбачається, що Управлінням процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, відомості про яке 11 серпня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000427, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

09 вересня 2022 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

10 вересня 2022 року заступник начальника третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

10 вересня 2022 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні клопотання та застосовано до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання убачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного заслухано думку прокурора та захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, всупереч доводам апеляційної скарги.

Оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Незважаючи на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначено у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року).

Крім того, слідчим суддею зазначено, що під час встановлених обставин кримінального провадження, зазначені органом досудового розслідування ризики, передбачені ст. 177 КПК України мають ймовірність, проте доказів того, що запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе їм запобігти, слідчому судді не надано.

Слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що ризики можна виключити не лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а й застосуванням запобіжного заходу не пов`язаного з триманням особою під вартою й покладення відповідних обов`язків та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відтак, як зазначено в оскаржуваному рішенні, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а відтак застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Однак, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прийшов до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, у межах строку досудового розслідування, що зможе забезпечити цілі кримінального провадження та одночасно не буде допущено порушення прав ОСОБА_6 .

Щодо твердження захисника про порушення територіальної підсудності розгляду даного клопотання, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Зокрема, як вбачається з матеріалів провадження постановою прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000427 слідчим третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві.

Фактичним місцем знаходження будівлі третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві, хоча і є м. Київ, вул. О.Теліги, 8 (Шевченківський район міста Києва), однак юридичною адресою розташування Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві є бул. Лесі Українки, 26, що відноситься до Печерського району міста Києва.

Відтак, за правилами ст. 184 КПК України розгляд клопотання скеровано до Печерського районного суду м. Києва.

Окрім того, колегією суддів враховано і те, що 18 січня 2023 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 скеровано до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду по суті, а 26 квітня 2023 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_6 повернуто прокурору.

З огляду на викладене, зазначені доводи та підстави, в яких захисник просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2022 року, - закрити, у зв`язку із відмовою прокурора від апеляційної скарги.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2022 року, відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу із змінами захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13

Єдиний унікальний № 757/24187/22-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Провадження № 11сс/824/566/2023 Доповідач ОСОБА_15

Категорія ст.181 КПК України