Справа № 699/265/21
Номер провадження № 1-кп/699/36/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2023 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Корсуні-Шевченківському кримінальне провадження № 0000371 щодо обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою технічною освітою, розлученого, непрацюючого, такого, що судимостей не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 16.11.2020, близько 10 години 20 хвилин, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час конфлікту, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , який знаходився в положенні сидячи на кухонному дивані, а ліва нога якого перебувала на перемичці дерев`яного табурету, діючи зі злочинною необережністю, що виразилася у формі кримінальної протиправної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, застосувавши силу, взяв потерпілого ОСОБА_5 за тулуб та вагою свого тіла повалив останнього на підлогу. Під час падіння нога потерпілого застрягла в дерев`яному табуреті, що призвело до неумисного, з необережності, травмування потерпілого ОСОБА_5 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у виді відкритого косого перелому діафізу лівої великогомілкової та малогомілкової кістки із раною лівої гомілки, які згідно висновку судової медичної експертизи від 24.03.2021 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння.

Будучи допитаним у суді обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, не визнав і показав, що 16.11.2020 року близько 10 години спав із співмешканкою в будинку по АДРЕСА_3 .

В цей час до нього прийшов ОСОБА_10 і разом він випив горілки. Згодом йому стало зле і він пішов спати. Через деякий час його розбудила ОСОБА_11 і повідомила, що приїхав ОСОБА_12 та запропонувала випити горілки. Він відмовився і через вікно виліз з хати. Далі через інше вікно він помітив в кухні потерпілого ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та співмешканку, яка помітивши його, вийшла з кухні. Далі він через двері з вулиці проник на кухню, нахилився над потерпілим ОСОБА_13 і запитав про те, хто він є. Останній раптово вдарив його в обличчя. Далі він схопив його руками за корпус тіла і вони разом впали на підлогу. В цей час нога потерпілого була засунута в табуретку. Після цього він став вимагати від останнього вийти з хати, але потерпілий сказав, що не може підвестися на ноги. Тоді він помітив значні пошкодження ноги, велику дірку під коліном. Помітивши це, ОСОБА_14 втратив свідомість.

По факту заподіяння йому потерпілим удару він в поліцію не звертався. Добровільно допомогу потерпілому він не надавав, але провідував його в лікарні.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, доведена показаннями:

-потерпілого ОСОБА_5 про те, що 16.11.2020 року він прийшов в гості до ОСОБА_15 . При ньому була пляшка горілки. На кухні він помітив ОСОБА_14 , а про те, що в хаті був ОСОБА_16 він не знав.

Далі він сидів на кухні на м`якому дивані, а поряд стояла табуретка. Хвилин через 20 на кухню увійшов ОСОБА_16 та запитав його про те, хто він. У відповідь він запитав, а хто він. Після цього між ними виникла бійка, в ході якої обвинувачений бив його ногами. Потім він виявив пошкодження своєї ноги у вигляді перелому.

Цивільний позов підтримав, просив задовольнити. Просив врахувати, що залишився без роботи, отримав інвалідність, пересувається з ковінькою.

-свідка ОСОБА_17 про те, що обвинуваченого знає близько 2-3 роки, потерпілого знає тривалий час. Також знає ОСОБА_15 , яка проживає по АДРЕСА_3 . Станом на листопад 2020 року вона проживала з ОСОБА_18 . В листопаді 2020 року він та ОСОБА_13 були в гостях у ОСОБА_19 та ОСОБА_16 . Вони разом вживали спиртні напої. Під час цього виник конфлікт ОСОБА_16 з ОСОБА_13 . Журавель першим вдарив кулаком ОСОБА_16 в обличчя. Після цього вони впали на підлогу, зачепивши табуретку. Внаслідок цього ОСОБА_13 зламав ногу. ОСОБА_16 намагався допомогти ОСОБА_13 , але травма була дуже серйозною, тому вони викликали швидку допомогу. ОСОБА_16 не наносив удари ОСОБА_13 . Журавель падав з положення сидячи на м`якому куточку, а табуретка була замість столика. Після падіння ОСОБА_13 був знизу, ОСОБА_16 був зверху, а табуретка відлетіла в сторону. ОСОБА_16 не бив ногами Журавля.

-судово-медичного експерта ОСОБА_20 про те, що перелом міг утворитися не від прямого удару в область перелому, а від механізму скручування гомілки по осі. Потерпілий в слідчих експериментах від 17.03.2021 та від 24.03.2021 показав різні механізми утворення перелому, які не підтверджуються з точки зору СМЕ. Свідок Ремих і обвинувачений ОСОБА_16 показали механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого, при якому міг утворитися перелом у останнього внаслідок фіксації ноги до підлоги. Перелом не міг утворитися від удару по гомілці від прямого удару в область перелому. Натомість удар міг спровокувати рух тіла, який спричинив скручування кінцівки.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину в межах пред`явленого обвинувачення, підтверджується:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000371 (а.к.п.89);

-даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.11.2020 року за фактом нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (а.к.п.90);

-даними протоколу огляду місця події від 16.11.2020 року та ілюстративної таблиці до нього, під час якого було оглянуте домоволодіння по АДРЕСА_3 (а.к.п. 91-95);

-даними протоколу слідчого експерименту від 24.03.2021 за участю потерпілого ОСОБА_5 в ході якого уточнено механізм нанесення тілесних ушкоджень останньому (а.к.п.102-104);

-даними висновку експерта №05-11-01/29 від 24.03.2021, згідно якого тілесні ушкодження, які мали місце на тілі ОСОБА_5 могли утворитися при обставинах, вказаних ним в протоколі проведення за його участі 24.03.2021 слідчого експерименту; тілесні ушкодження, які мали місце на тілі ОСОБА_5 були небезпечними для життя в момент їх заподіяння (а.к.п.106-107);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 08.02.2022 за участю свідка ОСОБА_17 , судового експерта ОСОБА_20 в ході якого уточнено спосіб та місце отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (а.к.п.195-199);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 08.02.2022 за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , судового експерта ОСОБА_20 в ході якого уточнено спосіб та місце заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (а.к.п.200-206);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08.02.2022 року з фототаблицею за участю свідка ОСОБА_17 , під час якого останній показав обставини сварки між потерпілим та обвинуваченим, а також механізм їхнього падіння (т.1. а.с.195-199)

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08.02.2022 року з фототаблицею за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , під час якого останній показав обставини сварки між ним та потерпілим, а також механізм їхнього падіння (т.1. а.с.200-206),

-висновком судової медичної експертизи №05-11-01/138 від 31.10.2022 року, згідно якої тілесні ушкодження, які були виявлені у потерпілого ОСОБА_5 могли утворитися при обставинах, вказаних обвинуваченим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_17 вказаних в протоколах проведень слідчих експериментів від 08.02.2022 року.

- Показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_20 про те, що перелом міг утворитися не від прямого удару в область перелому, а від механізму скручування гомілки по осі. Потерпілий в слідчих експериментах від 17.03.2021 та від 24.03.2021 показав різні механізми утворення перелому, які не підтверджуються з точки зору СМЕ. Свідок Ремих і обвинувачений ОСОБА_16 показали механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого, при якому міг утворитися перелом у останнього внаслідок фіксації ноги до підлоги. Перелом не міг утворитися від удару по гомілці від прямого удару в область перелому. Натомість удар міг спровокувати рух тіла, який спричинив скручування кінцівки.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторно звернув увагу на те, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази винуватості ОСОБА_7 у їхній сукупності, суд прийшов до висновку, що винуватість останнього у вчиненні інкримінованого діяння доведена повністю в межах зміненого прокурором у суді обвинувачення з ч.1 ст.121 КК України на ст.128 КК України (т.2 а.с.52-56).

При цьому суд враховує, що сам потерпілий та його представник підтримали змінене прокурором обвинувачення та відмовилися від свого права підтримувати первісне обвинувачення.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.128 КК України, тобто необережне тяжке тілесне ушкодження.

Суд критично, як спробу уникнути покарання за вчинене кримінальне правопорушення, оцінює твердження обвинуваченого та його захисника про відсутність складу інкримінованого злочину в його діяннях, оскільки така позиція спростовується сукупністю доказів, які були досліджені судом, та які вказують на причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_7 та заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується як нетяжкий злочин, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику останнього, висновки досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, думку потерпілого про суворість покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає притягнення до кримінальної відповідальності вперше.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

По місцю проживання обвинувачений характеризується посередньо.(т.1 а.с.69).

Відповідно до висновку досудової доповіді сектору з питань пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_7 оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий. На думку органу пробації останній може виправитись без ізоляції від суспільства, за умовою встановлення судом обов`язків, передбачених п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

З урахуванням всіх обставин справи, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин що обтяжують його покарання, характер та ступень тяжкості вчиненого ним злочину, тяжкість його наслідків, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства та звільнення від відбування покарання в порядку ст.75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що в даному випадку буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої злочином (фактично про відшкодування витрат на лікування) на суму 14103,74 грн та моральної шкоди на суму 500 000,00 грн підлягає до задоволення частково.

Так, на підтвердження власних витрат на лікування потерпілим ОСОБА_5 суду були надані копії фіскальних та товарних чеків щодо прибання ліків, а також копію рахункуфактури від 17.12.2020 року щодо придбання металевої конструкції для лікування складного перелому ноги, а також квитанції про оплату вказаного рахунку (т.1 а.с.58-67).

Перевіряючи обгрунтованість позову в цій частині суд був вимушений був повернутися з нарадчої кімнати до судового розгляду для з`ясування призначення ліків.

Як вбачається з виписки з копії медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 (т.2 а.с.90-92) для лікування останнього лікарем були призначені не усі ліки, назви яких маються в фіскальних чеках.

Таким чином, підрахувавши вартість придбаних ліків та медичного обладнання, що зазначені в медичній картці потерпілого, суд прийшов до висновку, що стягненню з обвинуваченого у відшкодування витрат на лікування підлягають кошти в сумі 11154,01грн, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає до часткового задоволення на вказану суму.

В частині відшкодування моральної шкоди в сумі 500000 грн, яка обгрунтована потерпілим тим, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він втратив роботу та перспективу отримання пенсії, вимушений був вживати заходи щодо організації свого життя з урахуванням наслідків складного перелому кінцівки, перенесеному болю, суд прийшов до висновку, що при зазначених обставинах потерпілому дійсно була заподіяна моральна шкода, яка виразилася у переживаннях останнього з приводу перенесеного фізичного болю через значне ушкодження здоров`я, визнання його інвалідом, наявністю ознак протиправної поведінки щодо нього, необхідністю вживати додаткових заходів по організації свого життя.

Разом з тим, суд приймає до уваги і те, що поведінка потерпілого в обстановці, де йому були заподіяні тілесні ушкодження, не була бездоганною з точки зору громадської моралі.

Як встановлено судом 16.11.2020, близько 10 години 20 хвилин, потерпілий після вживання алкогольних напоїв фактично спровокував конфліктну ситуацію з обвинуваченим та першим наніс удар в обличчя останнього, а дії обвинуваченого не були спрямовані на умисне заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Натомість, заподіяння вказаних ушкоджень потерпілому сталося з необережності обвинуваченого.

За таких обставин, застосовуючи принципи розумності і справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в даному випадку в сумі 70 000 грн,

Крім того, у відповідності до приписів ч.1 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого понесені нею процесуальні витрати на загальну суму 6000 грн. (т.1 а.с.53)

Арешт на майно не накладався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,

Суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, який рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування витрат на лікування та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 11 154.01 грн у відшкодування витрат на лікування та 70 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 6000 грн у відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою допомоги представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1