Справа № 183/8204/23
№ 1-кс/183/2258/23
У Х В А Л А

24 липня 2023 року Слідча суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську Дніпропетровської області клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 , про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000003 від 06.11.2015 року, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,-

в с т а н о в и л а:

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000003 від 06.11.2015 року, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначає.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 16 березня 2011 року ОСОБА_6 проходив військову службу на посадах старшинського складу та був зарахований до Управління Служби Безпеки України в Луганській області на посаду розвідника.

16 березня 2011 року ОСОБА_6 призначений на посаду розвідника 1 сектору ВС відділу оперативного документування ІНФОРМАЦІЯ_2.

04 жовтня 2012 року на підставі наказу СБ України №374 - ос, ОСОБА_6 присвоєно військове звання «старшина».

Проходячи військову службу, старшина ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, Положення про проходження військової служби за контрактом та кадрової військової служби у Службі безпеки України, ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» 14 квітня 2014 року на сході України розпочата антитерористична операція (далі АТО) «комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності».

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України»» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 до антитерористичної операції були залучені сили СБУ, МВС, підрозділи Міністерства оборони та Прикордонної служби, а також центральні та місцеві органи влади.

Переліком, який затверджений розпорядженням № 1053[114] Кабінету Міністрів України, визначений район проведення антитерористичної операції.

Розвідник 1 сектору ВС відділу оперативного документування ІНФОРМАЦІЯ_2 старшина ОСОБА_6 в період часу проведення «АТО» знаходився в зоні проведення «АТО» на території м. Луганська, тобто на підконтрольній незаконним збройним формуванням, угрупованням території, де за наказом командування виконував окремі оперативні завдання.

29 вересня 2014 року розпорядженням Голови СБ України № 255 від 29.09.2014 року з метою відвернення загрози життю та здоров`ю співробітників ІНФОРМАЦІЯ_2 та членів їх родин внаслідок терористичної діяльності на території Луганської області незаконних збройних формувань, прийнято рішення про вибуття підлеглого особистого складу співробітників ІНФОРМАЦІЯ_2 з 7 жовтня 2014 року, протягом 7 днів, з міста дислокації у м. Старобільск до м. Сєвєродонецьк та м. Рубіжне Луганської області для виконання ними функціональних (посадових) обов`язків за новим місцем дислокації.

09 жовтня 2014 року, начальник відділу оперативного документування (далі ВОД) ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_7 , в чийому підпорядкуванні знаходився старшина ОСОБА_6 , телефонним дзвінком довів останньому про вказане розпорядження №255 від 29.09.2014 року, довівши та встановивши ОСОБА_6 термін прибуття до 14 жовтня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: Луганська область м. Сєвєродонецьк, вул. Леніна, 4а.

Однак, старшина ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Управління Служби Безпеки України в Луганській області та отримавши призначення, відмовився його виконувати та прибувати до нового місця призначення.

14 жовтня 2014 року, старшина ОСОБА_6 , для виконання функціональних (посадових) обов`язків за новим місцем дислокації за адресою: АДРЕСА_1 , не прибув.

Старшина ОСОБА_6 , з метою ухилитися від військової служби, маючи номери телефонів співробітників УСБУ в Луганській області, тобто реальну можливість зв`язку, ні з ким не зв`язувався, не повідомив про своє місце перебування, не здійснив жодних дій до виконання свого військового обов`язку та прибуття з цією метою до місця служби, тобто проявив повну бездіяльність і 14 жовтня 2014 року та у послідуючому для проходження військової служби не з`явився.

19 грудня 2015 року відносно ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України - нез`явлення на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді розвідника 1 сектору візуального спостереження відділу оперативного документування ІНФОРМАЦІЯ_2,діючи умисно, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 26 червня 2014 року не з`явився до місця несення служби, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 з метою ухилитися від військової служби, тобто у дезертирстві, а саме у нез`явленні на службу у разі призначення, переведення з метою ухилитися від військової служби - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

19 грудня 2014 року відносно ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження № 0000086 від 06.11.2014 року у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та 06січня 2015 року його оголошено в розшук здійснення якого доручено органам МВС України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинено 06.01.2015 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України. До теперішнього часу підозрюваний на місце служби не прибув, до виконання службових та посадових обов`язків не приступив та продовжує ухилятися від проходження військової служби.

06.01.2015 року військовою прокуратурою Луганського гарнізону Південного регіону України з кримінального провадження № 0000086 від 06.01.2015 року виділено матеріали досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, в окреме провадження за №0000003 від 06.01.2015.

10.06.2023 року в рамках кримінального провадження №0000003 від 06.01.2015 року в порядку ст. 135 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 297-2 КПК України (виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини):підставами для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, є: повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2, довідка стосовно ОСОБА_6 - згідно наявних облікових даних (картка військовослужбовця ВКЗ ІНФОРМАЦІЯ_2), протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; розпорядженням Голови СБУ №122 від 13.06.2014 року, інші матеріали кримінального провадження, якими у своїй сукупності зафіксовано, що ОСОБА_6 не з`явився до місця несення служби з метою ухилення від несення військової служби.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України (відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВРУ державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук): із показів свідків, повідомлень Державної прикордонної Служби України, Національної поліції підтверджується, що перебуває на тимчасово окупованій території України в м. Луганськ Луганської області.

Також, перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 19.12.2014 року та про зміну раніше повідомленої підозри від 10.06.20223 року у день його складання, у зв`язку з чим, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повістки про виклики підозрюваного на 13.06.2023 року, 14.06.2023 року та на 15.06.2023 року опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме на офіційному сайті Газети Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр". Крім цього, повістки про виклик підозрюваного опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Разом з тим, на виклики слідчого підозрюваний до органу досудового розслідування не з`явився.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 297-2 КПК України (виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності):враховуючи те, що 13.06.2023 р., 14.06.2023 р. та 15.06.2023 р. підозрюваний належним чином викликався до органу досудового розслідування, в тому числі для вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, беручи до уваги той факт, що згідно матеріалів кримінального провадження підозрюваний переховується від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України, а саме у м. Луганськ, Луганської області, тобто на території, яка на цей час непідконтрольна державним органам України, оскільки тимчасово окупована країною-агресором рф та її незаконними збройними формуваннями, з урахуванням наведеного, необхідно вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, здійснення якого в доручено оперативному підрозділу відповідного правоохоронного органу.

Слідчий наполягає на обґрунтованій підозрі ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, що підтверджується зібраними доказами:

- витягами з кримінального провадження та Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000003;

- матеріалами Військової прокуратури Луганського гарнізону;

- матеріалами Управління СБУ в Луганській області;

- довідками про прийняття ОСОБА_6 на військову службу в органи СБ України від 22.10.2014 року, 19.12.2014 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 17.12.2014 р.;

- ухвалою судді Рубіжанського міського суду від 18.02.2016 року про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- ухвалою судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.09.2021 року про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- протоколом огляду сайту «Газета Кабінету Міністрів України Урядовий кур`єр», розміщеного в мережі Інтернет за адресою: «http://ukurier.gov.ua/uk/» в розділі «Оголошення: виклики в суд» де опубліковано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 09.06.2023 року ОСОБА_6 та повістки про виклик останнього до органу досудового розслідування на 13,14,15 червня 2023 року;

- протоколом огляду сайту «ОФІС ГЕНЕРАЛЬНОГО ПРОКУРОРА», розміщеного в мережі Інтернет за адресою: «ІНФОРМАЦІЯ_3» в розділі «Повістки про виклик та здійснення спеціального досудового розслідування» де опубліковано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 ;

- матеріалами Головного управління Національної поліції в Луганській області;

- матеріалами Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10.01.2023 року;

- а також іншими матеріалами справи.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України, слідчий наполягає на тому, що підозрюваний ОСОБА_9 перебуває на тимчасово окупованій території України в м. Луганськ, Луганської області.

Також, перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 19.12.2014 року та про зміну раніше повідомленої підозри від 10.06.2023 року у день його складання, у зв`язку з чим, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повістки про виклики підозрюваного на 13.06.2023 р., 14.06.2023 р. та на 15.06.2023 р. опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме на офіційному сайті Газети Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр". Крім цього, повістки про виклик підозрюваного опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_10 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив, тому у слідчого є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_10 переховується від органу досудового слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Наведені вище обставини унеможливлюють завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні без проведення спеціального досудового розслідування, оскільки підозрюваний ОСОБА_10 перебуває на тимчасово окупованій території України та переховується там від органів досудового розслідування, тому слідчий звернувся до суду з означеним клопотанням.

Позиція учасників провадження в судому засіданні.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Слідча суддя, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшла таких висновків.

Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень врегульовані главою 24-1 КПК України.

Згідно із ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII передбачено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями в тому числі ст. 111-1 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Крім того, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII встановлено, що порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 2 ст. 297-4 КПК України під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи, щодо якої подано клопотання, у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук (ч. 1 ст. 297-4 КПК України).

При розгляді клопотання про спеціальне досудове розслідування слідчий суддя повинен встановити:

- чи передбачає КПК України спеціальне досудове розслідування щодо злочину, який розслідується у межах того чи іншого кримінального провадження;

- чи набула особа, щодо якої подано клопотання про спеціальне досудове розслідування, статусу підозрюваного у кримінальному провадженні;

- чи наявні достатні докази для підозри особи, щодо якої подано клопотання про спеціальне досудове розслідування, у вчиненні нею кримінального правопорушення;

- чи переховується особа від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності;

- чи оголошена особа у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Оцінюючи можливості здійснення спеціального досудового розслідування, слідча суддя виходить з наступного.

Згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.11.2015 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 здійснюється за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

09.06.2023 року в рамках кримінального провадження №0000003 від 06.01.2015 року, в порядку ст. 135 КПК України, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді розвідника 1 сектору візуального спостереження відділу оперативного документування ІНФОРМАЦІЯ_2,діючи умисно, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 26 червня 2014 року не з`явився до місця несення служби, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 з метою ухилитися від військової служби, тобто у дезертирстві, а саме у нез`явленні на службу у разі призначення, переведення з метою ухилитися від військової служби - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Вирішуючи питання щодо процесуального статусу ОСОБА_10 у кримінальному провадженні та дотримання вимог із повідомлення особі про підозру.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Порядок здійснення повідомлень передбачений ст. 135 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

Із матеріалів клопотання вбачається, що в межах кримінального провадження № 0000003 від 06.11.2015 року відносно ОСОБА_10 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 408 КК України.

У зв`язку з неможливістю вручення ОСОБА_10 письмового повідомлення про підозру в день його складення слідчим або прокурором, органом досудового розслідування у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 42 та ч. 2 ст. 135 КПК України, вжито передбачених заходів для вручення повідомлення про підозру.

Далі, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 09.06.2023 року опубліковане в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Вказане дає підстави для висновку, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_10 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Отже, відповідно до ст. 42 КПК України, ОСОБА_10 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Наведені обставини у своїй сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_10 має у кримінальному провадженні № 0000003 від 06.11.2015 року процесуальний статус підозрюваного, у зв`язку з чим слідча суддя може вирішувати питання про здійснення спеціального досудового розслідування щодо нього.

Вирішуючи питання щодо наявності достатніх доказів для підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, слідча суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 297-4 КПК України під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». В оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У п. 184 рішенні у справі «Мерабішвілі проти Грузії» ЄСПЛ вказав, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

Повідомлена ОСОБА_10 підозра на час розгляду цього клопотання є обґрунтованою, тобто зазначені у клопотанні слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, об`єктивно підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують суд у тому, що ОСОБА_10 міг вчинити злочини за наведених у підозрі обставин.

В обґрунтування пред`явленої підозри слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема:

- витягами з кримінального провадження та Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000003;

- матеріалами Військової прокуратури Луганського гарнізону;

- матеріалами Управління СБУ в Луганській області;

- довідками про прийняття ОСОБА_6 на військову службу в органи СБ України від 22.10.2014 року, 19.12.2014 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 17.12.2014 р.;

- ухвалою судді Рубіжанського міського суду від 18.02.2016 року про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- ухвалою судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.09.2021 року про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- матеріалами Головного управління Національної поліції в Луганській області;

- матеріалами Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10.01.2023 року;

- а також іншими матеріалами справи.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, на даному етапі слідча суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи можуть свідчити про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

У зв`язку з вищевикладеним, слідча суддя вважає, що з доданих до клопотання матеріалів та доказів вбачається наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , зокрема у нез`явленні на службу у разі призначення, переведення з метою ухилитися від військової служби, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, що може бути підставою здійснення спеціального досудового розслідування щодо нього.

Отже, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_6 , зважаючи на наявні матеріали кримінального провадження, слідча суддя дійшла висновку про наявність достатніх доказів для підозри щодо вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин.

Оцінюючи продані до клопотання докази, що доводять факт переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя зауважує наступне.

Під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (постанова Верховного суду від 19.06.2018, справа № 659/234/16-к).

Вирішуючи питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, слідчому судді необхідно встановити чи обізнана особа про те, що органом досудового розслідування розпочато кримінальне переслідування щодо нього.

Факт такої обізнаності ОСОБА_6 підтверджується, насамперед, тим, що 13.06.2023 р., 14.06.2023 р., 15.06.2023 р. ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, викликався до органу досудового розслідування для вручення повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, та допиту в якості підозрюваного, шляхом публікації повістки про виклик в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Однак, у визначений прокурором час, ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. У зв`язку з викладеним, 10.06.2023 року, відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 10.06.2023 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Так, відповідно до наданих органом досудового розслідування відомостей, в достатньому обсязі з належним нормативно-правовим обґрунтуванням надано докази, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Луганськ Луганської області.

Органом досудового розслідування було вжито всіх передбачених КПК України можливостей для встановлення місця перебування ОСОБА_6 та виклику його до органу досудового розслідування.

Зі змісту ч. 2 ст. 297-1 та ч. 1 ст. 297-4 КПК України вбачається, що для надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування орган слідства має довести факт оголошення підозрюваного у міждержавний та/або міжнародний розшук.

В даному випадку, винесена слідчим, на підставі ст. 281 КПК України, постанова про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 від 06.01.2015 року є підставою для ініціювання у подальшому здійснення розшуку оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів в межах державного розшуку, що не може бути розцінено судом, як оголошення підозрюваної в міжнародний розшук.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, про обґрунтованість заявленого слідчим клопотання, в даному випадку необхідно надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 06.11.2015 року, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, однак переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Керуючись статтями 297-1, 297-4, 372 КПК України, слідча суддя,-

п о с т а н о в и л а:

клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 , про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000003 від 06.11.2015 року, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000003 від 06.11.2015 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1