справа №176/1434/22
провадження №1-кс/176/3/23
УХВАЛА

Іменем України

26 квітня 2023 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовті Води в залі суду клопотання заступника начальника СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх (малолітніх) дітей на утриманні не маючого, не маючого інвалідності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз засудженого вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2022 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік 10 місяців та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

в рамках кримінального провадження №0000078, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання заступника начальника СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000078, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 12 квітня 2022 року вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.357, ч. 1ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік 10 місяців,на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно, в умовах воєнного стану, під час іспитового строку, вчинив новий корисливий злочин.

01 липня 2022 року приблизно о 19 год. 20 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , проходячи поблизу Комунального підприємства «Ринкова торгівля і паркова» розташованого за адресою: вул. Я.Мудрого, буд.2, м. Жовті Води, Кам`янський район, Дніпропетровська область, зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час розмови ОСОБА_6 побачив у ОСОБА_8 в кишені штанів мобільний телефон «SamsungGalaxyA03 CORE,2/32 GB Black», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору, який був у прозорому полімерному чохлі (бампер), який ОСОБА_6 вирішив відкрито викрасти.

Після чого, 01 липня 2022 року приблизно о 19 год. 25 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , під час розмови з потерпілим ОСОБА_8 , запропонував останньому відійти з ним поговорити на, що потерпілий погодився, та вони пішли на східну частини Комунального підприємства «Ринкова торгівля і паркова» розташованого за адресою вул. Я.Мудрого (Дзержинського), буд.2, м. Жовті Води, Кам`янського району, Дніпропетровської області. Перебуваючи на вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливу мету, з метою наживи розуміючи, що потерпілий ОСОБА_8 є фізично слабшим за нього, погрожуючи потерпілому насильством, що не є небезпечними для життя та здоров`я потерпілого, діючи відкрито, висунув вимогу до потерпілого ОСОБА_8 передати належний потерпілому мобільний телефон «SamsungGalaxyA03 CORE,2/32 GB Black», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору,який був у прозорому полімерному чохлі (бампер)йому.

Потерпілий ОСОБА_8 , відчуваючи себе фізично слабшим від ОСОБА_9 та боячись за своє здоров`я, надав останньому свій мобільний телефон «Samsung GalaxyA03 CORE,2/32 GB Black», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору вартістю 3679,20 грн., який був у прозорому полімерному чохлі (бампер) вартістю 199,20 грн., заволодівши таким чином вказаним майном, ОСОБА_6 , з місця злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_8 , матеріального збитку на загальну суму 3878,40 грн., згідно із висновком судово-товарознавчої експертизи №1864/22 від 22.07.2022.

Таким чином, на підставі викладених фактів встановлено достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

27 липня 2022 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного стану в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000078 від 02.07.2022.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 11.07.2022;

- протококом огляду та вилучення мобільного телефону у ОСОБА_10 від 18.07.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18.07.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 18.07.2022;

- протоколом огляду місця події від 22.07.2022;

- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №1864/22від 22.07.2022;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 25.07.2022 зафіксований за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації;

- слідчий експеримент з потерпілим ОСОБА_8 від 26.07.2022;

- речовими доказами (мобільний телефон у захисному чохлі), який знаходиться, що підтверджується квитанцією № 1429.

Будучи допитаним в якості підозрюваного у вчинені вказаного кримінального правопорушенні ОСОБА_6 свою вину визнав в повному обсязі та розказав обставини вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють застосування запобіжного заходу.

Зокрема, ризик переховуватися від органів досудового розслідування або суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненнітяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років,яке вчинив у період іспитового строку, за вчинення корисливого злочину, усвідомлюючи наслідки свого діяння, та можливість реального покарання у вигляді позбавлення волі, яке йому може бути призначено у разі доведеності його вини, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, зважаючи на факт відсутності у останнього міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, а також постійного місця роботи.

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є знайомими підозрюваного. Крім того ОСОБА_10 та ОСОБА_6 є однокласниками, останньому відомо його місце проживання, у зв`язку з чим, останній може шляхом переконання, тиску чи залякування примусити останнього змінити свої покази, з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене. Також, ОСОБА_6 раніше знайомий з потерпілим ОСОБА_8 , останній неодноразово вказував, що за ОСОБА_6 чув негативну характеристику та боїться, у зв`язку з тим, що фізично сильніший за нього.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив даний злочин під час іспитового строку, визначеного останнім вироком відносно нього, на даний час офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово вчиняв корисливі злочини з метою наживи, не має постійного джерела доходу для існування, тому може вчинити інші кримінальні правопорушення з метою збагачення, так як враховуючи його характеризуючі дані, має високий ризик летальності.

На думку слідчого, викладені факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання за обставин викладених в ньому та просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В силу статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини.

Так, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Анологічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року. Одночасно, у даному рішенні наголошується на тому, що підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Із всього вище викладеного слідує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

В судовому засіданні встановлено, що 27 липня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується наступними доказами:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 11.07.2022;

- протококом огляду та вилучення мобільного телефону у ОСОБА_10 від 18.07.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18.07.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 18.07.2022;

- протоколом огляду місця події від 22.07.2022;

- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №1864/22від 22.07.2022;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 25.07.2022 зафіксований за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації;

- слідчий експеримент з потерпілим ОСОБА_8 від 26.07.2022;

- речовими доказами (мобільний телефон у захисному чохлі), який знаходиться, що підтверджується квитанцією № 1429.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Другою складовою підставою застосування запобіжних заходів, зокрема, тримання під вартою, є наявність ризиків, що дозволяють обґрунтовано вважати, що особа може перешкоджати здійсненню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення та ін.

Виходячи із аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 будучи раніше судимим, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, маючи незняту та непогашену в установленому порядку судимість, у період застосування до нього іспитового строку підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення, за вчинення якого йому загрожує покарання до 10 років позбавлення волі, раніше оголошувався в розшук у зв`язку із переховуванням від органів суду, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу для існування, слідчий суддя погоджується з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливістю його переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Крім того, ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є знайомими підозрюваного. Крім того ОСОБА_10 та ОСОБА_6 є однокласниками, останньому відомо його місце проживання, у зв`язку з чим, останній може шляхом переконання, тиску чи залякування примусити останнього змінити свої покази, з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене. Також, ОСОБА_6 раніше знайомий з потерпілим ОСОБА_8 , останній неодноразово вказував, що за ОСОБА_6 чув негативну характеристику та боїться, у зв`язку з тим, що фізично сильніший за нього.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором загалом доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Менш суворі запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, на даний час не здатні забезпечити виконання процесуальних обов`язків з боку підозрюваного.

За викладених обставин, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 червня 2023 року включно.

Одночасно, враховуючи вимоги ч. 5 ст. 182 та ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі сорок прожиткових мінімуми для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 173, 176-178, 182, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000078, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 червня 2023 року включно.

Встановити ОСОБА_6 розмір застави сорок прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

Сума застави має бути внесена за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0017442.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець (фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення зазначеного розміру застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

-не відвідувати будь-які розважальні заклади.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_12