Справа № 522/9546/18
Провадження № 1-кп/522/1422/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку зі закінченням строків давності за обвинувальним актом у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001969 від 06.04.2018 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сокиряни, Черновицької області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси кримінальне провадження № 0001969 від 06.04.2018 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку зі закінченням строків давності, посилаючись на те, що згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 06 квітня 2018 року близько 10 годин 00 хвилин, він знаходився за адресою: м. Одеса, вул. Пантелемонівська, у паркінгу ринку «Привоз» на другому поверсі, де в той час за вищевказаною адресою знаходився ОСОБА_6 . Між ними трапилась сутичка, яка була виражена у нецензурній лайці на адресу один одного, а також під час сутички ОСОБА_6 наніс один удар правою рукою в область обличчя ОСОБА_5 , однак будь-яких тілесних ушкоджень не заподіяв. Далі, у ОСОБА_5 на ґрунті неприязних стосунків та образ на його адресу, виник умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , в той же день, приблизно о 10 годині 10 хвилин, знаходячись на другому поверсі паркінгу ринку «Привоз» за вищевказаною адресою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, наніс один удар в обличчя ОСОБА_6 від чого останній впав на підлогу.

В результаті злочинних дій потерпілому ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження, а саме: закритий двобічний перелом нижньої щелепи: справа в області кута нижньої щелепи, зліва- у ментальному відділі, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України за ознаками: умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягнуло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Згідно з ч. 3 ст. 12 КК України, злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Таким чином, зважаючи на передбачену законом про кримінальну відповідальність санкції, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, є злочином середньої тяжкості.

У відповідності до ч. 1 ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, станом на теперішній час минуло більше п`яти років з дня інкримінованого ОСОБА_5 злочину середньої тяжкості. Таким чином, обставина закінчення п`ятирічного строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за більш тяжке кримінальне правопорушення, є підставою для звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 44 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

У відповідності до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Частиною 8 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, за наявності усіх необхідних умов, а саме закінчення п`ятирічного строку давності притягнення до кримінальної відповідальності як передбаченої законом підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, звернення сторони захисту під час судового провадження з відповідним клопотанням, а також відсутності заперечень обвинуваченого проти такого звільнення, суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та закриття кримінального провадження № 0001969.

При цьому, невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, не є підставою для відмови суду у звільненні його від кримінальної відповідальності.

Зазначені умовиводи відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 29.07.2021 у справі 552/5595/18, а саме: «За змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено».

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що обвинувачений під час кримінального провадження ухилявся від досудового слідства або суду. Крім того, протягом п`яти років з дня інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, він не вчинив нових злочинів, що підтверджується відсутністю відносно нього обвинувальних вироків, які набрали законної сили.

Вислухавши думку всіх учасників, розглянувши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності в даному кримінальному провадженні, а також матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а обвинувачений - звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положенням ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

- два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

- три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

- п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

- десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

- п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Матеріально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частина 2 ст. 49 КК України); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, з часу вчинення злочинів минуло більше 5 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 2 ст. 106 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Таким чином, відповідно до ст. 49 КК України, ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 286 КПК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 369, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку зі закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001969 від 06.04.2018 - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів.

Суддя: ОСОБА_1

02.05.2023