Справа № 504/1593/19
Провадження № 1-кп/504/230/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2023 року смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 13.02.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Єреван, Республіка Вірменія, громадянина Вірменії, вірменин за національністю, з середньою освітою, одруженого, має малолітню дитину, офіційно працюючого на посаді асфальтобетонника ТОВ «Євродор», має відкриті водійські права категорії В, С1, С, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

за участі прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисників обвинуваченого - адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

потерпілого ОСОБА_15 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_16 ,

представника цивільного відповідача ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс» - ОСОБА_17 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 12 лютого 2019 року приблизно о 21:15 годині, водій ОСОБА_5 , керував технічно справним автомобілем BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 , та здійснював рух по проїзній частині автодороги «Одеса- Южне» від с. Вапнярка в напрямку м. Одеса, а саме до с. Фонтанка Лиманського району Одеської області.

Так, на 21 км.+150 м. зазначеного автошляху, ОСОБА_5 , рухаючись позаду вантажного автомобіля, марку та номерний знак якого досудовим розслідуванням не встановлено, порушуючи «Правила дорожнього руху» України, будучи неуважним, проявляючи злочинну самовпевненість, не вибрав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію, внаслідок чого не вжив заходів для зменшення швидкості аж до самої зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не впорався з керуванням та допустив занос транспортного засобу на полосу зустрічного руху, де сталося зіткнення з автомобілем «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_18 , який рухався у зустрічному напрямку.

У результаті дорожньо- транспортної пригоди водія ОСОБА_18 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини: перелом тіла грудини, множинні переломи правих ребер (2,3,4,5,6,7,8-го по середньо- ключичній лінії, 4, 5-го по середньо - підпахової лінії), розшарування грудного відділу аорти, правосторонній гемоторакс, перелом кісток таза, осколковий верхнього та заднього краю кульшової западини клубової кістки, травму кінцівок: рану у основи 1-го пальця лівої кисті, поперечний перелом нижньої третини лівої променевої кістки, садна та рани в області правого колінного суглоба.

Локалізація та механізм ушкоджень у ОСОБА_18 свідчать про те, що вони могли утворитись в результаті транспортної травми, зокрема, в салоні за кермом автомобіля в результаті його зіткнення з іншим транспортним засобом.

Смерть ОСОБА_18 знаходиться у причинному зв`язку з поєднаною травмою утвореною при дорожньо- транспортній пригоді у вигляді множинних переломів ребер і тіла грудини, перелома кісток таза та верхньої кінцівки, кровотечою та жировою емболією судин легень, що підтверджується результатами гістологічного дослідження: жирова емболія середнього ступеня судин, ателектаз, вогнищева зливна гнійна бронхопневмонія, нерівномірне кровонаповнення органів. Безпосередньою причиною смерті є легенева -серцева недостатність.

Закрита травма грудної клітини: перелом тіла перелом тіла грудини, множинні переломи правих ребер (2,3,4,5,6,7,8-го по середньо- ключичній лінії, 4, 5-го по середньо - підпахової лінії), розшарування грудного відділу аорти, правосторонній гемоторакс, у своїй сукупності були небезпечними для життя та згідно з п.2.1.1 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, водій ОСОБА_5 допустив порушення вимог пунктів п.2.3 (б), 12.1, 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п.12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

п.13.1 Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до слідової інформації відображеної в схемі до протоколу огляду місця дорожньо- транспортної пригоди від 12.02.2019 року, а саме: пошкоджень на транспортних засобах і кінцевим розташуванням транспортних засобів, автомобіля «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 , можна стверджувати, що місце зіткнення транспортних засобів мало місце на смузі руху автомобіля «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, з огляду на який прокурор зазначив, що стороною обвинувачення надано та судом досліджено достатньо доказів для встановлення відповідності викладених у обвинувальному акті фактичних обставин об`єктивній істині, як зважаючи на окремі докази, так і в їх сукупності дають підстави визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що дійсно на 21 км.+150 м. зазначеного автошляху, він, рухаючись позаду вантажного автомобіля, марку та номерний знак якого він не пам`ятає, нехтував положеннями «Правил дорожнього руху» України, був неуважним, проявляв злочинну самовпевненість, не вибрав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію, внаслідок чого не вжив всіх заходів для зменшення швидкості аж до самої зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не впорався з керуванням та допустив занос транспортного засобу на полосу зустрічного руху, де сталося зіткнення з автомобілем «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_18 , який рухався у зустрічному напрямку. Дорога була слизька, і він не зміг вчасно зупинити автомобіль, внаслідок чого автомобіль під його керуванням опинився на зустрічній полосі руху, де і сталося зіткнення.

У скоєному ОСОБА_5 розкаюється, докази його вини, добуті досудовим розслідуванням, визнає повністю і не оспорює.

Суд, вислухавши показання обвинуваченого, потерпілого, представника цивільного відповідача, дослідивши документи та речові докази, оцінивши доводи обвинувачення та захисту вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого знайшла своє об`єктивне підтвердження під час судового розгляду, що підтверджується нижченаведеними належними та допустимими доказами у сукупності, а саме:

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 13.02.2019 року, відповідно до яких підтверджується факт реєстрації в Реєстрі вищезазначеного кримінального провадження за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст. 286 КК України.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 13.02.2019 року, відповідно до яких підтверджується факт реєстрації в Реєстрі вищезазначеного кримінального провадження за попередньою правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 286 КК України (підозрювана особа - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Рапортом ст. інспектора -чергового Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області від 13.02.2019 року ОСОБА_19 , зі змісту якого вбачається, що 12.02.2019 року о 21:26 год надійшло повідомлення по телефону до РУ про те, що 12.02.2019 року о 21:23 год за адресою: Лиманський район, с. Вапнярка, дорога між с. Нова Дофінівка та с. Вапнярка сталася ДТП, є постраждалі,, ЖЕО 1561 від 12.02.2019 року.

Рапортом ст. інспектора -чергового Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області від 13.02.2019 року ОСОБА_19 , зі змісту якого вбачається, що 13.02.2019 року о 01:05 год надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.02.2019 року о 01:03 год за адресою: Лиманський район, с. Вапнярка, дорога між с. Фонтанка та с. Вапнярка сталася ДТП, є постраждалий ОСОБА_5., 27 років, діагноз: ЗЧМТ, забита рана тем`яної області зліва, забій середньої третини лівого бедра, якого доставлено до КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», ЖЕО 1565 від 13.02.2019 року.

Постановою від 13.02.2019 року про створення слідчої групи.

Протокол огляду місця події від 12.02.2019 року з 22:30 год. до 23.55 год. зі схемою, відповідно до якого співробітниками правоохоронних органів в присутності понятих та із застосуванням технічних засобів фіксації проведено огляд місця події, яке розташовано за адресою: Одеська область, Лиманський район, автошлях Одеса- Южний, 21 км. +150 м., в ході проведення вказаної слідчої дії було виявлено автомобіль «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 , автомобіль BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 , зафіксовано місце зіткнення автомобілів, автомобілі вилучені та поміщенні на майданчик тимчасового зберігання автомобілів.

Довідкою КУ «Одеська обласна лікарня» від 12.02.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , госпіталізований до лікарні з діагнозом: політравма, взята кров на алкоголь.

Довідкою КУ «Одеська обласна лікарня» від 13.02.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доставлений до лікарні з діагнозом: забій лівого тазобедреного суглоба, забій колінного суглоба, взята кров на алкоголь.

Довідкою КУ «Одеська обласна лікарня» від 13.03.2019 року, відповідно до якої відповідно до результатів аналізу крові на вміст етилового спирту ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , «не виявлено».

Довідкою КУ «Одеська обласна лікарня» від 14.03.2019 року, відповідно до якої відповідно до результатів аналізу крові на вміст етилового спирту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , «не виявлено».

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.02.2019 року у справі № 504/519/19 про накладення арешту на автомобіль BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 , який вилучений 12.02.2019 року з місця проведення огляду місця ДТП, та встановлено заборону використання та розпорядження будь- яким особам.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.02.2019 року у справі № 504/518/19 про накладення арешту на автомобіль «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 , який вилучений 12.02.2019 року з місця проведення огляду місця ДТП, та встановлено заборону використання та розпорядження будь- яким особам.

Актом прийому - передачі затриманого транспортного засобу від 13.02.2019 року зі змісту якого автомобіль BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 поміщений на майданчик тимчасового зберігання автомобілів.

Полісом АМ/443579, терміном дії з 04.07.2018 року до 03.07.2019 року обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до якого у ПАТ СК «Інтер-Поліс» застрахована цивільно - правова відповідальність власника автомобіля BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 , власник (водій) ОСОБА_5.

Постановою від 13.02.2019 року про приєднання предметів до справи як речових доказів, відповідно до змісту якої автомобілі BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 , «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 долучені як речові докази до матеріалів кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.02.2019 року про залучення експерта для проведення інженерно- транспортної експертизи в межах кримінального провадження.

Висновком експерта Одеського науково- дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 19-879 від 25.03.2019 року судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до якого проведені діагностичні дослідження свідчать про те, що органи управління автомобіля BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 (гальмова система, рульове керування, ходова частина), на момент огляду перебували в не працездатному стані та не могли виконувати задані функції по керуванню автомобілем. Провести перевірку працездатності освітлювальних приладів автомобіля BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 в умовах місця огляду не є можливим в зв`язку з відсутністю на дослідженому автомобілі АКБ (акумуляторної батареї). Зруйнування деталей гальмової системи, рульового керування, ходової частини автомобіля BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 відбулися в результаті контакту передньої правої бокової частини даного автомобіля з твердим слідоутворюючим предметом; за ступенем деформуючого впливу - пошкодження виникли внаслідок механічного впливу, значної сили, ударного характеру, які утворились в момент контактування з передньою частиною автомобіля «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Актом № 19-879/51 від 25.03.2019 року здачі- прийому висновку судового експерта № 19-879/51, згідно з яким на проведення експертного дослідження витрачено 3140,00 грн.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.02.2019 року про залучення експерта для проведення інженерно- транспортної експертизи в межах кримінального провадження.

Висновком експерта Одеського науково- дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 19-880 від 13.03.2019 року судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідно до якого проведені діагностичні дослідження свідчать про те, що органи управління автомобіля «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 (гальмова система, рульове керування, ходова частина), на момент події перебували в працездатному стані та могли виконувати задані функції по керуванню автомобілем, а отже свідчить про відсутність технічних несправностей на досліджуваному автомобілі «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 , які могли б привести до втрати курсової стійкості та керованості даного транспортного засобу. На момент огляду система зовнішнього освітлення зазначеного автомобіля перебувала в не працездатному стані, та не могла виконувати задані функції.

Оскільки на досліджуваному автомобілі «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 були відсутні технічні несправності (гальмова система, рульове керування, ходова частина), які могли б привести до втрати курсової стійкості та керованості даного транспортного засобу, то вирішити питання: «Якщо наявні, чи виникли вони до ДТП або у момент ДТП?» позбавлене технічного сенсу.

Зруйнування передніх фар головного освітлення системи зовнішнього освітлення автомобіля «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 відбулося в результаті контакту передньої ої частини даного автомобіля з твердим слідоутворюючим предметом; за ступенем деформуючого впливу - пошкодження виникли внаслідок механічного впливу, значної сили, ударного характеру, які утворились в момент контактування з передньою частиною автомобіля BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Актом № 19-880/51 від 13.03.2019 року здачі- прийому висновку судового експерта № 19-880/51, згідно з яким на проведення експертного дослідження витрачено 3140,00 грн.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.02.2019 року про залучення експерта для проведення судової транспортно-трасологічної експертизи в межах кримінального провадження.

Висновком експерта Одеського науково- дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 19-881 від 15.04.2019 року судової транспортно- трасологічної експертизи по дослідженню механізму зіткнення автомобіля «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 з автомобілем BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до якого при дослідженні наявних пошкоджень кузову автомобіля BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 встановлено, що вони збігаються з характером - механічних деформацій та пошкоджень, що виникли в результаті контакту з твердим слідоутворюючим предметом; за ступенем деформуючого впливу - пошкодження виникли внаслідок механічного впливу, значної сили, ударного характеру (враховуючи міцність матеріалу і жорсткість конструкції); за напрямком деформуючого впливу - у напрямку спереду назад та справо на ліво по відношенню до кузова; місце утворення деформуючого впливу - передній бампер, права фара, переднє праве крило, переднє праве колесо, капот в правій боковій частині, передня права стійка кузова, передня права двір, правий поріг кузова автомобіля BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Данні пошкодження відбулися при контактуванні передньої правої бокової частини автомобіля BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 з передньою частиною автомобіля «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 .

При дослідженні наявних пошкоджень кузову автомобіля «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 встановлено, що вони збігаються з характером - механічних деформацій та пошкоджень, що виникли в результаті контакту з твердим слідоутворюючим предметом; за ступенем деформуючого впливу - пошкодження виникли внаслідок механічного впливу, значної сили, ударного характеру (враховуючи міцність матеріалу і жорсткість конструкції); за напрямком деформуючого впливу - у напрямку спереду назад та справо на ліво по відношенню до кузова; місце утворення деформуючого впливу - передній бампер, передні фари, підсилювач переднього бамперу, передня панель, правий ланжерон, решітка радіатору, капот, переднє праве крило «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Данні пошкодження відбулися при контактуванні передньої правої частини автомобіля «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 з правою боковою частиною автомобіля BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Аналіз і узагальнення виділених фактів і обставин, з урахуванням результатів транспортно- трасологічних досліджень дає підстави для встановлення механізму ДТП:

В початковий період розвитку ситуації ДТП, автомобіль BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 рухались у перпендикулярних напрямках, тобто автомобіль «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 рухався прямолінійно, а автомобіль BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 змінював напрямок свого руху ліворуч відносно свого початкового напрямку. Мала місце контактна взаємодія ударного характеру між рухомими в перпендикулярних напрямках автомобілем BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобілем «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 - між правою передньою частиною кузова автомобіля «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 та передньою правою боковою частиною автомобіля BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 . В початковий момент взаємного контактування автомобіль BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 розташовувались на проїжджій частині таким чином, що кут між повздовжніми осями становив близько 110+5o справа наліво та спереду назад, щодо продовжній висі автомобіля BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 та спереду назад і зліва направо відносно продовжній висі автомобіля «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 . Згідно слідової інформації відображеної в схемі до протоколу огляду місця ДТП від 12.02.2019 року, а саме пошкоджень на транспортних засобах і кінцевим розташуванням транспортних засобів, встановити експертним шляхом розташовування відносно меж проїзної частини , автомобіля «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 у момент первинного контактування у вигляді геометричних точок, не надається можливим, у зв`язку з відсутністю слідової інформації що характеризує напрямок та траєкторію руху автомобіля BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 безпосередньо перед зіткненням, однак можна стверджувати, що місце зіткнення транспортних засобів мало місце перед началом подряпини на асфальті та осипу грунту на асфальті на смузі руху автомобіля HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Актом № 19-881/51 від 15.04.2019 року здачі- прийому висновку судового експерта № 19-881/51, згідно з яким на проведення експертного дослідження витрачено 4710,00 грн.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.03.2019 року про залучення експерта для проведення судово- медичної експертизи в межах кримінального провадження.

Висновком експерта КУ «Одеське обласне бюро судово- медичної експертизи» № 33 (152) від 08.04.2019 року за фактом смерті ОСОБА_18 , 1947 р.н. згідно з яким:

1 (1,2) на трупі ОСОБА_18 виявлені наступні ушкодження: закрита травма грудної клітини: перелом тіла грудини, множинні переломи правих ребер (2,3,4,5,6,7,8-го по середньо- ключичній лінії, 4, 5-го по середньо - підпахової лінії), розшарування грудного відділу аорти, правосторонній гемоторакс: перелом кісток таза: сколковий верхнього та заднього края кульшової западини клубової кістки; травма кінцівок: рана у основи 1-го пальця лівої кисті, поперечний перелом нижньої третини лівої променевої кістки, саддна та рани в області правого колінного суглоба. Характер і морфологічні особливості ушкоджень, що були у ОСОБА_18 свідчать про те, що вони заподіяні дією тупого предмета (предметів), у короткий проміжок часу. Локалізація та механізм ушкоджень у ОСОБА_18 свідчать про те, що вони могли утворитись в результаті транспортної травми, зокрема, в салоні за кермом автомобіля в результаті його зіткнення з іншим транспортним засобом.

2 (3,4) Смерть ОСОБА_18 знаходиться у причинному зв`язку з поєднаною травмою утвореною при дорожньо- транспортній пригоді у вигляді множинних переломів ребер і тіла грудини, перелома кісток таза та верхньої кінцівки, кровотечою та жировою емболією судин легень, що підтверджується результатами гістологічного дослідження: жирова емболія середнього ступеня судин, ателектаз, вогнищева зливна гнійна бронхопневмонія, нерівномірне кровонаповнення органів. Безпосередньою причиною смерті є легенева -серцева недостатність.

3 (5) Ушкодження, зазначені в пункті 1 наступних підсумків, у своїй сукупності були небезпечними для життя та згідно з п. 2.1.1 а «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

Свідоцтвом про смерть ОСОБА_18 серії НОМЕР_3 , яке видано 07.03.2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис про смерть № 2846 від 07.03.2019 року, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Повідомленням від 24.04.2019 року ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.04.2019 року у справі № 504/518/19 про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Постановою від 24.04.2019 року про залучення до справи цивільного відповідача -юридичну особу ПАТ СК «Інтер-Поліс».

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_15 показав суду, що являється сином ОСОБА_18

12 лютого 2019 року був на місці ДТП, батька з місця пригоди забрала швидка, батько жалівся на біль у грудині.

Потерпілий ОСОБА_15 показав, що обвинувачений ОСОБА_5 надав всю допомогу у похованні батька, жодних моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Окрім того в матеріалах справи міститься заява від імені ОСОБА_15 , ОСОБА_20 про відсутність до ОСОБА_5 будь - яких претензій. Заява посвідчена 21.03.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_21 , зареєстрована у реєстрі під № 278, 279.

По кримінальному провадженню свідки відсутні.

Суд, дотримуючись принципу змагальності сторін передбачений ст.ст. 7, 22 КПК України, забезпечив всім учасникам судового провадження рівні права, дослідив та перевірив докази надані суду.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Оцінка доказів має здійснитись судом за критеріями належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 91 КПК України, окрім іншого у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ст. 94 КПК України оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їхню оцінку за критеріями, визначеними у зазначеній статті, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Оцінюючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), а саме в тому, що 12 лютого 2019 року приблизно о 21:15 годині, водій ОСОБА_5 , керував технічно справним автомобілем BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 , та здійснював рух по проїзній частині автодороги «Одеса- Южне» від с. Вапнярка в напрямку м. Одеса, а саме до с. Фонтанка Лиманського району Одеської області.

Так, на 21 км.+150 м. зазначеного автошляху, ОСОБА_5 , рухаючись позаду вантажного автомобіля, марку та номерний знак якого досудовим розслідуванням не встановлено, порушуючи «Правила дорожнього руху» України, будучи неуважним, проявляючи злочинну самовпевненість, не вибрав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію, внаслідок чого не вжив заходів для зменшення швидкості аж до самої зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не впорався з керуванням та допустив занос транспортного засобу на полосу зустрічного руху, де сталося зіткнення з автомобілем «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_18 , який рухався у зустрічному напрямку.

У результаті дорожньо- транспортної пригоди водія ОСОБА_18 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини: перелом тіла грудини, множинні переломи правих ребер (2,3,4,5,6,7,8-го по середньо- ключичній лінії, 4, 5-го по середньо - підпахової лінії), розшарування грудного відділу аорти, правосторонній гемоторакс, перелом кісток таза, осколковий верхнього та заднього краю кульшової западини клубової кістки, травму кінцівок: рану у основи 1-го пальця лівої кисті, поперечний перелом нижньої третини лівої променевої кістки, садна та рани в області правого колінного суглоба.

Локалізація та механізм ушкоджень у ОСОБА_18 свідчать про те, що вони могли утворитись в результаті транспортної травми, зокрема, в салоні за кермом автомобіля в результаті його зіткнення з іншим транспортним засобом.

Смерть ОСОБА_18 знаходиться у причинному зв`язку з поєднаною травмою утвореною при дорожньо- транспортній пригоді у вигляді множинних переломів ребер і тіла грудини, перелома кісток таза та верхньої кінцівки, кровотечою та жировою емболією судин легень, що підтверджується результатами гістологічного дослідження: жирова емболія середнього ступеня судин, ателектаз, вогнищева зливна гнійна бронхопневмонія, нерівномірне кровонаповнення органів. Безпосередньою причиною смерті є легенева -серцева недостатність.

Закрита травма грудної клітини: перелом тіла перелом тіла грудини, множинні переломи правих ребер (2,3,4,5,6,7,8-го по середньо- ключичній лінії, 4, 5-го по середньо - підпахової лінії), розшарування грудного відділу аорти, правосторонній гемоторакс, у своїй сукупності були небезпечними для життя та згідно з п.2.1.1 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, водій ОСОБА_5 допустив порушення вимог пунктів п.2.3 (б), 12.1, 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п.12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

п.13.1 Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до слідової інформації відображеної в схемі до протоколу огляду місця дорожньо- транспортної пригоди від 12.02.2019 року, а саме: пошкоджень на транспортних засобах і кінцевим розташуванням транспортних засобів, автомобіля «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 , можна стверджувати, що місце зіткнення транспортних засобів мало місце на смузі руху автомобіля «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим діяння, те що воно відноситься до тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працює, одружений, має малолітню дитину, має відкриті водійські категорії В, С1, С, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, одружений, має хвору матір, яка лікується від онкозахворювання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого - є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, - судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи особу винного, думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, враховуючи викладене, суд вважає, що при обранні ОСОБА_5 міри покарання у виді позбавлення волі, можливо застосувати дію ст. 75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Пленум Верховного Суду України у пункті 21 своєї постанови № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначив, що у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286, ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами, суд виходить з того, що відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, офіційно працює, має відкриті водійські категорії В; С1, С.

Матеріали справи не містять доказів того, що єдиним джерелом доходу ОСОБА_5 є посада водія.

Наявність у ОСОБА_5 хворої матері не дає суду підстав для не застосування до обвинуваченого додаткового покарання.

Суд враховує думку потерпілої особи щодо відсутності необхідності призначення додаткового покарання.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що вибір виду та розміру покарання належить до дискреційних повноважень суду.

Таким чином, на думку суду, є всі підстави для застосування до обвинуваченого додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Питання цивільних позовів:

У квітні 2019 року потерпілий ОСОБА_15 подав цивільний позов до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс», який уточнив в останнє у листопаді 2019 року, і яким в остаточній редакції просив суд стягнути на відшкодування матеріальних збитків пов`язаних з лікуванням ОСОБА_18 - 82338,50 грн., 50076 грн. на відшкодування витрат на поховання та виготовлення надмогильного пам`ятника, 50076 грн. моральної шкоди, 90416,55 грн. матеріальної шкоди у зв`язку з пошкодженням автомобіля.

У мотивування цивільного позову потерпілий вказує, що внаслідок ДТП ОСОБА_18 отримав тілесні ушкодження, з місця пригоди був доставлений до КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», госпіталізований в реанімаційне відділення, де знаходячись на лікуванні помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Цивільно - правова відповідальність водія ОСОБА_5 застрахована відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПАТ СК «Інтер-Поліс», що підтверджено полісом АМ/443579, терміном дії з 04.07.2018 року до 03.07.2019 року.

Ліміт відшкодування збитків 200000 грн., 100000 грн моральна шкода. Франшиза 0 грн.

Матеріальні збиткі пов`язані із лікуванням ОСОБА_18 у лікарні в період з 12.02.2019 року по 07.04.2019 року, на суму 82338,50 грн.

На організацію поховання, виготовлення та встановлення пам`ятника витрачено 50076 грн.

Моральну шкоду позивач оцінює у 50076 грн. відповідно до ст. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Крім того, ОСОБА_15 просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду 90416,55 грн. в якості страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Представник ПАТ СК «Інтер-Поліс» цивільний позов ОСОБА_15 не визнав, подав письмовий відзив на позов від 25.07.2019 року.

Вважав, що відповідати за цивільним позовом має обвинувачений (засуджений) в силу того, що страховик не є юридичною особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Також вважав, що сума витрат на лікування не відповідає дійсності, а назви препаратів у касових чеках не відповідають лікарським призначенням.

Крім того, страховику не подано протягом трьох днів повідомлення про ДТП.

Положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України (далі-ЦПК України) за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 червня 2019 року в справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24 кс19), для розгляду в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до страховика про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону № 1961-IV, не є обов`язковим.

Порядок звернення потерпілого чи іншої особи до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком урегулювання спору, визначеним як обов`язковий у розумінні ст.124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування.

Обов`язок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у тому числі, коли йдеться про вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини.

З урахуванням наведеного доводи представника ПАТ «Інтер -Поліс» про те, що потерпілий з метою вирішення питання страхового відшкодування повинен був подати відповідну заяву безпосередньо до страховика, а не звертатися з позовом до суду, на переконання суду, є необґрунтованими та безпідставними.

У ч.ч.1 та 2 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України).

За ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, визначено у ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вказаною нормою встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком.

Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст. 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Подібні за змістом правові висновки викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 556/1514/16-ц (провадження № 61-26405св18).

Таким чином обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

У пункті 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.1 ст. 36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Абзацами першим-третім пункту 36.2 ст. 36 Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених ст. 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Згідно з ч.5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом із тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 204/3783/16-ц (провадження № 61-1141св18).

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, передбаченої частиною другою ст. 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК України, п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України).

Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

При цьому слід враховувати, що особливі правила ст.1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки.

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Разом із тим, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Такі правові висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18), від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18), від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18), від 03 червня 2020 року у справі № 345/3335/17 (провадження № 61-22598св18), від 07 жовтня 2020 року у справі № 742/637/19 (провадження № 61-320св20).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19), зазначено, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у ст. 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача.

Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку експерта № 21-1083 від 21.07.2021 року, який залучений до участі у справі на підставі ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.02.2020 року, вартість колісного транспортного засобу HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 на дату пошкодження 12.02.2019 року у не пошкодженому стані складає 124686 грн. Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 пошкодженого в результаті ДТП, що мало місце 12.02.2019 року, складає 218830,90 грн., в тому числі 20% ПДВ на складові частини 30005,11 грн. Розмір матеріального збитку, який завдано власнику колісного транспортного засобу HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП від 12.02.2019 року на дату оцінки (події) складає: 124686 грн. Ринкова вартість колісного транспортного засобу HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП від 12.02.2019 року у пошкодженому стані на дату оцінки (події) становить 34270,55 грн.

Таким чином різниця вартості пошкодженого автомобіля до та після ДТП становить 124686 грн.-34270,55 грн.=90415,45 грн.

За змістом акту № 21-1083 від 10.02.2021 року здачі- прийому висновку експерта №21-1083 загальна вартість проведеної експертизи становить 10296,60 грн.

Вартість витрат на поховання оцінена позивачем в 50076 грн. (в межах розміру відповідно до правила закону).

Відповідно до положення статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

У випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов`язані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги і обряди) тій особі, яка понесла ці витрати.

Відповідно до пункту 27.4 Закону страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. При цьому, загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Отже, у випадку, якщо було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, то у разі понесення таких витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, боржником у зобов`язанні щодо їх відшкодування є страховик. При цьому, законодавцем встановлено межу щодо розміру відшкодування, і загальний розмір якого стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (пункту 27.4. статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 607/3451/16-ц (провадження № 61-24229сво18).

Вчиненим злочином позивачу завдано матеріальних збитків, які пов`язані із лікуванням ОСОБА_18 у лікарні на суму 82338,50 грн.

Судом досліджені надані до позову фіскальні чеки, призначення лікаря, із зазначенням найменувань лікарських засобів їх кількості та вартості з посиланням на квитанції.

Вказані квитанції відповідають заявленій сумі позову в цій частині.

Моральна шкода позивачем заявлена в сумі 50076 грн.

Моральна шкода обгрунтована тим, що смертю батька завдала позивачу непоправимої втрати, душевних страждань, переживань пережитих внаслідок ДТП. Вся родина пережила велике горе. Позивач позбавлений душевного тепла і батьківської підтримки. Перебування батька у лікарні змусило позивача постійно перебувати у стані шоку та депресії. Позивач втратив сон, у нього підвищилась нервова збудливість, порушився нормальний спосіб життя.

Отже загальна сума заявленого позову в частині матеріальних збитків становить 222829,95 грн., сума моральної шкоди становить 50076 грн.

Суд, враховуючи межі лімітів встановлених договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вважає можливим частково задовольнити цивільний позов ОСОБА_15 , а саме стягнути з ПАТ Страхова компанія «Інтер-Поліс» 200000 грн. на відшкодування матеріальних збитків, та 50076 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В решті позову слід відмовити.

Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області подав цивільний позов в інтересах держави в особі КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» , до обвинуваченого ОСОБА_5, яким просив суд стягнути з обвинуваченого 19113,69 грн. вартості витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_18 за період з 12.02.2019 року по 07.03.2019 року які витрачені КУ «Одеська обласна клінічна лікарня».

Обвинувачений ОСОБА_5 позов прокурора не визнав, вважав його не доведеним відповідними доказами.

До позову прокурор надав довідку розрахунок вартості лікування, яка видана 12.04.2019 року головним лікарем КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», в якій вказано, що ОСОБА_18 перебував на стаціонарному лікуванні в лікарні з 12.02.2019 року по 07.03.2019 року у відділенні інтенсивної терапії, вартість лікування становить 23 дні х 831,03 грн. (вартість одного дня лікування) = 19113,69 грн.

Таким чином, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про не доведення прокурором цивільного позову є голослівними.

Суд вважає, що позов прокурора підлягає задоволенню повністю.

До обвинуваченого ОСОБА_5 26.04.2019 року застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Запобіжний захід втратив свою чинність.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Питання речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по провадженню на залучення експерта з проведення судових експертиз документально підтвердженні, тому відповідно до ст. 124 КПК України підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, ч. 4 ст. 174, 371 - 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за даним вироком з випробуванням, якщо протягом 2 (двох) років іспитового строку ОСОБА_5 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину).

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.02.2019 року по справі № 504/519/19 (1-кс/504/284/19) на автомобіль BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 , - скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.02.2019 року по справі № 504/518/19 (1-кс/504/283/19) на автомобіль HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 , - скасувати.

Речові докази по провадженню: автомобіль HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_2 , - повернути ОСОБА_15 ; автомобіль BMW-523І, державний номерний знак НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати з проведення судових експертиз у розмірі 3140 (три тисячі сто сорок) гривень, 3140 (три тисячі сто сорок) гривень, 4 710 (чотири тисячі сімсот десять) гривень - на користь держави.

Цивільний позов прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня» , - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 РНОКПП на користь держави в особі Комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня» , р/р 4194, МФО 828011, банк- ГУДКСУ в Одеській області (м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 26) вартість витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_18 за період з 12.02.2019 року по 07.03.2019 року, які витрачені КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» в сумі 19113 (дев`ятнадцять тисяч сто тринадцять) гривень, 69 (шістдесят дев`ять) копійок.

Цивільний позов ОСОБА_15 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» (м. Київ, вул. Володимирська, 69) на користь ОСОБА_15 , 200000 (двісті тисяч) гривень на відшкодування матеріальних збитків, та 50076 (п`ятдесят тисяч сімдесят шість) гривень на відшкодування моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» (м. Київ, вул. Володимирська, 69) на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 10296 (десять тисяч двісті дев`яносто шість) гривень, 60 (шістдесят) копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1