ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року

м. Київ

справа № 522/7836/21

провадження № 51-2328км22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 березня 2023 року.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2021 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим. Скасовано постанову слідчого ВП № 2 ОРУ № 1 ГУНП в Одеській області від 15 травня 2019 року у кримінальному провадженні № 0001304 про відмову у задоволенні клопотання та визнанні потерпілою. Зобов`язано уповноважену особу ВП № 2 ОРУ № 1 ГУНП в Одеській області залучити ОСОБА_9 в якості потерпілої у кримінальному провадженні № 0001304 від 23 вересня 2017 року, надати їй пам`ятку про права й обов`язки потерпілої та допитати її в якості потерпілої.

Суддя Одеського апеляційного судуухвалою від 29 липня 2022 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діяв в інтересах ОСОБА_7 , на підставі ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки вона подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Верховний Суд постановою від 01 грудня 2022 року задовольнив касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діяв в інтересах ОСОБА_7 та скасував ухвалу судді Одеського апеляційного суду від 29 липня 2022 року, призначивши новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 13 березня 2023 року закрив апеляційне провадження за клопотанням представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2021 року та на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК повернув апеляційну скаргу адвокату ОСОБА_6 як таку, що подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить її скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи свої вимоги, стверджує, що слідчий суддя, зобов`язавши уповноважену особу ВП № 2 ОРУ № 1 ГУНП в Одеській області залучити ОСОБА_9 в якості потерпілої у кримінальному провадженні № 0001304 від 23 вересня 2017 року, порушив права та інтереси потерпілої ОСОБА_7 , а тому, на його думку, він мав право, як представник потерпілої, звертатися до суду апеляційної інстанції задля оскарження ухвали слідчого судді від 13 травня 2021 року.

Позиції інших учасників судового провадження

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 підтримав касаційну скаргу, просив її задовольнити, прокурор ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення касаційної скарги адвоката, просила оскаржуване рішення скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Мотиви Суду

Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Положенням ч. 1 ст. 438 КПК визначено, що підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, тобто таке порушення, яке згідно з вимогами ч. 1 ст. 412 цього Кодексу перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Статтею 370 КПК визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи касаційної скарги адвоката ОСОБА_6 про те, що суд апеляційної інстанції безпідставно повернув його апеляційну скаргу, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК, як таку, що подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу, колегія суддів касаційного суду вважає слушними з огляду на таке.

Згідно з п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до офіційного тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеного в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

За приписами ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка на підставі положень ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Поняття «забезпечення права» за своїм змістом є більш широким, ніж поняття «право», яке використовується у главі 31 КПК (провадження в суді апеляційної інстанції), бо передбачає, крім самого «права», ще й гарантований державою механізм його реалізації. Забезпечення права на апеляційне оскарження включає як можливість оскарження судового рішення, так і обов`язок суду прийняти та розглянути подану апеляцію.

Як убачається із матеріалів провадження, СВ ВП № 2 ОРУ № 1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001304 від 23 вересня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частинами 1, 4 ст. 358 КК, внесеного до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2021 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , скасовано постанову слідчого ВП № 2 ОРУ № 1 ГУНП в Одеській області від 15 травня 2019 року у кримінальному провадженні № 0001304 від 23 вересня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілою, зобов`язано уповноважену особу залучити ОСОБА_9 в якості потерпілої у даному кримінальному провадженні, надати їй пам`ятку про права й обов`язки потерпілої та допитати її в якості потерпілої.

Не погоджуючись із указаним рішенням, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся зі скаргою до суду апеляційної інстанції та просив скасувати ухвалу слідчого судді.

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду відмовив представнику потерпілої у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2021 року саме на підставі ч. 4 ст. 399 КПК, зазначивши формально про те, що кримінальний процесуальний закон не передбачає оскарження ухвали слідчого судді, якою задоволено скаргу, подану в порядку ст. 303 КПК, та вказавши, що така ухвала не входить до переліку рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Верховний Суд постановою від 01 грудня 2022 року скасував ухвалу судді апеляційного суду від 29 липня 2022 року, констатувавши, що слідчий суддя постановив ухвалу, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК, тому суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК.

Колегія суддів Одеського апеляційного суду в ухвалі від 13 березня 2023 року дійшла переконання, що апеляційне провадження за клопотанням представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2021 року підлягає закриттю, а апеляційна скарга разом з доданими до неї матеріалами, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК - поверненню як така, що подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Проте колегія суддів не може погодитись з цими висновками з огляду на таке.

Закриваючи апеляційне провадження та повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд вважав, що потерпіла ОСОБА_7 та її представник не є особами, які мають право на подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Примосрького районого суду м. Одеси від 13 травня 2021 року, оскільки вони не заявляли вимоги в суді першої інстанції і це рішення слідчого судді безпосередньо не стосується прав та інтересів ОСОБА_7

Верховний Суд, надаючи оцінку цим висновкам суду апеляційної інстанції, зважає на таке.

Частина 1 ст. 55 КПК передбачає, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 55 КПК).

Згідно з ч. 1 ст. 310 КПК оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Статтею 393 КПК визначено перелік осіб, які мають право подати апеляційну скаргу.

Так, п. 7 ч. 1 зазначеної статті регламентовано, що апеляційну скаргу має право подати потерпілий або його законний представник чи представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК розгляд скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Як вбачається з матеріалів судового провадження потерпіла ОСОБА_7 та/або її представник на розгляд скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілою не викликалися та участі у її розгляді не брали, а тому будь-які вимоги заявити не могли, а тому висновок суду апеляційної інстанції в цій частині не грунтується на вимогах закону.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 29 липня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, тим самим визнавши потерпілу ОСОБА_7 та її представника, особами, які мають право на оскарження судового рішення.

Разом з тим, Верховний Суд, скасовуючи ухвалу судді апеляційного суду від 29 липня 2022 року, констатував істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та чітко зазначив, що слідчий суддя хоча й постановив ухвалу формально в межах передбаченої КПК процедури, проте своїм рішенням поклав на слідчого такі зобов`язання, які суперечать змісту ст. 55 КПК, що за своєю суттю свідчить про фактичне втручання в процесуальні повноваження слідчого, тому таке судове рішення підлягає оскарженню під час досудового розслідування в апеляційному порядку.

Ухвалення судового рішення слідчим суддею, яке не передбачене КПК, стосується прав, свобод та інтересів потерпілої ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином слід акцентувати, що апеляційний суд, закриваючи апеляційне провадження та повертаючи апеляційну скаргу з доданими матеріалами дійшов передчасного висновку про те, що адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_7 , не мав права подавати апеляційну скаргу.

Водночас Верховний Суд наголошує, що у своїй касаційній скарзі адвокат ОСОБА_6 навів обґрунтовані підстави, яким чином ухвала слідчого судді від 13 травня 2021 року стосується безпосередньо інтересів ОСОБА_7 , що не спростовується оскаржуваною ухвалою від 13 березня 2023 року.

На підставі вищевикладеного, Верховний Суд встановив, що під час розгляду матеріалів за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки неврахування наведеного ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що за приписами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування такого рішення з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, а тому касаційна скарга підлягає задоволенню.

Під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати викладене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 березня 2023 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3