Справа № 336/1448/23
Пр. 1-кс/336/388/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за клопотанням старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженим із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 06.01.2023, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має неповну вищу освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (проступку та злочинів), передбачених ч.1,2 ст.190 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , з боку захисту: захисника підозрюваного адвокатки ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий, за погодженням із прокурором, 11.04.2023 звернувся до суду із вказаним клопотанням відносно ОСОБА_5 , одночасно подавши клопотання про надання дозволу на затримання особи з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За змістом клопотання сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в умовах тримання в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

За змістом клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 17 серпня 2022 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за місцем мешкання, де у соціальній мережі «Фейсбук» на сторінці ОСОБА_7 , побачив пост про пошук нею її чоловіка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник під час бойових дій в Україні. У цей час, у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном. У зв`язку з цим, ОСОБА_5 через додаток "Телеграм" зателефонував на мобільний номер НОМЕР_1 , який було зазначено у пості на сторінці ОСОБА_7 у соціальний мережі «Фейсбук» та видаючи себе за волонтера, запропонував потерпілій допомогу у пошуку та поверненні з полону її зниклого безвісті чоловіка. Під час подальшого спілкування у додатку «Телеграм», ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що її чоловік знаходиться у полоні та перебуває у рязанській області російської федерації, та він має можливість визволити чоловіка з полону.

В той же день, реалізуючи свій намір, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, ОСОБА_5 пообіцяв ОСОБА_7 повернути її чоловіка, але для цього йому необхідні грошові кошти у розмірі 550 доларів США, що станом на момент скоєння злочину, згідно офіційного курсу НБУ (1 долар США дорівнює 36 гривень 56 копійок) загальна сума якого становить 20 108 гривень. У свою чергу, ОСОБА_7 , перебуваючи в помилковій впевненості в сумлінності дій ОСОБА_5 , 18.08.2022 перевела останньому, за допомогою платіжної системи «Ria Money» грошові кошти у розмірі 550 доларів США.

Після чого, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, заздалегідь знаючи, що домовленість, яка полягала у розшуку та поверненні чоловіка потерпілої із полону, не буде виконана, заволодів грошовими коштами, які належали потерпілій ОСОБА_7 та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 550 доларів США, що станом на момент скоєння злочину, згідно офіційного курсу НБУ (1 долар США дорівнює 36 гривень 56 копійок) становить 20 108 гривень. Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 10 грудня 2022 року, о 09 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій, знаходячись за місцем свого мешкання, під приводом придбання та доставки автомобільних запчастин, отримав від потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грошові кошти у сумі 12 030 гривень. Однак, вказані послуги ОСОБА_5 , умисно не виконав, тим самим, шляхом зловживання довірою заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 , спричинивши їй матеріальну шкоду на зазначену вище суму. Умисні дії ОСОБА_5 під час досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України, склад правопорушення (злочину) становить заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинено повторно.

За змістом клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що на початку лютого 2023 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, потерпілий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернувся за допомогою у вивозі з тимчасово окупованої території України своїх родичів до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У цей час, у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном шляхом обману. Під час подальшого спілкування у додатку «Вайбер», ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_10 , що у нього є можливість вивезти його родичів на підконтрольну Україні територію.

Так, 02 лютого 2023 року, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання, видаючи себе за волонтера, пообіцяв потерпілому ОСОБА_10 вивезти його родичів, але для цього йому необхідні грошові кошти у розмірі 550 доларів США, що станом на момент скоєння злочину, згідно офіційного курсу НБУ (1 долар США дорівнює 36 гривень 56 копійок) становить 20 108 гривень. У свою чергу, потерпілий ОСОБА_10 , перебуваючи в помилковій впевненості в сумлінності дій ОСОБА_5 , у той самий день, перевів останньому, за допомогою системи грошових переказів «Western Union» гроші у сумі 550 доларів США.

Крім того, 07 лютого 2023 року, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання, пообіцяв ОСОБА_10 вивезти його родичів, але для цього йому необхідні ще грошові кошти у розмірі 200 доларів США, що станом на момент скоєння злочину, згідно з офіційним курсом НБУ (1 долар США дорівнює 36 гривень 56 копійок) становить 7 312 гривень. У свою чергу, потерпілий ОСОБА_10 , перебуваючи в помилковій впевненості в сумлінності дій ОСОБА_5 , у той самий день, перевів останньому за допомогою системи грошових переказів «Western Union» грошові кошти у розмірі 200 доларів США.

Після чого ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, не виконавши домовленості, яка полягала у вивозі родичів потерпілого з тимчасово окупованої території, заволодів грошовими коштами, які належать потерпілому ОСОБА_10 та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши при цьому останньому матеріальну шкоду на загальну суму 750 доларів США, що станом на момент скоєння злочину згідно з офіційним курсом НБУ (1 долар США дорівнює 36 гривень 56 копійок), становить 27 420 гривень. Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, а саме як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинено повторно.

Згідно з клопотанням, 24.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.190 КК України. Сторона обвинувачення стверджує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; рапортом дізнавача СД відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 ; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_12 ; протоколом проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 ; протоколом огляду предмету від 23.02.2023; протоколом огляду мобільного телефону Samsung Galaxy A53, який належить ОСОБА_5 від 24.02.2023; протоколом огляду мобільного телефону Samsung Galaxy A53, який належить ОСОБА_5 від 03.03.2023; заявою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_12 ; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 .

За змістом клопотання, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, нехтуючи суспільно визнаними моральними устоями, незважаючи уваги на те, що одна потерпіла особа перебувала у морально пригніченому стані у зв`язку з тим, що її чоловік безвісті зник під час ведення бойових дій, захищаючи батьківщину, а інший потерпілий - у зв`язку з тим, що його близькі особи перебували на тимчасово окупованій території України, посягнув на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Крім того, згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки, що являється ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Також ОСОБА_5 на неодноразові виклики слідчого не з`являвся та не повідомляв про поважні причини своєї неявки. Відповідно, він може залишити місце свого мешкання, не повідомивши про це слідчого, тим самим, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, зокрема, виїхати на тимчасово окуповану територію. Разом з цим, підозрюваному достеменно відомо місце проживання та роботи потерпілої, представника потерпілих та свідків, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, але раніше ОСОБА_5 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, у тому числі корисливих, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Встановлено, що злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно зі ст.12 КК України є нетяжким, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення на строк до трьох років, що дозволяє застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , як стверджує слідчий, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі п.3 ч.2 ст.183 КПК України.

Враховуючи відповідно до ст. 178 КПК України, що провина підозрюваного у вчиненні злочину доводиться вагомими доказами; тяжкість правопорушень, вік та стан здоров`я підозрюваного, що дозволяє йому перебувати в умовах слідчого ізолятору, а також неможливість запобігання вказаних ризиків і застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 , із підстав, передбачених ст.40, 131-132, 176-178, 183-184, 194 КПК України, слідчий за погодженням із прокурором, просить задовольнити клопотання.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав на зазначених в ньому підставах, пояснив, що підстав для відкликання або його зміни немає, надав додаткові докази в обґрунтування, зокрема, протокол затримання ОСОБА_5 від 18.04.2023 на виконання ухвали слідчого судді від 11.04.2023; докази щодо залучення захисника.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, обґрунтовуючи наявністю ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, неможливістю застосування жодного більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення та сукупність даних, що характеризують підозрюваного.

Сторона захисту проти задоволення клопотання заперечувала. Захисник підозрюваного адвокатка ОСОБА_6 пояснила, що, із врахуванням даних, що характеризують підозрюваного та його процесуальну поведінку під час досудового розслідування кримінального провадження, адже на момент виклику до слідчого хворіла донька ОСОБА_5 , про що надано відповідну довідку, й він не міг її залишити вдома без нагляду, а також оскільки її підзахисний має постійне місце проживання, сім`ю, слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою фактичного проживання та реєстрації.

Підозрюваний ОСОБА_5 під час судового засідання проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, думку захисника підтримав. Пояснив, що, із підозрою у вчиненні кримінального правопорушення погоджується (з приводу трьох епізодів), вважає її обґрунтованою, зобов`язується з`являтись для проведення слідчих дій у розумні строки, не має наміру переховуватись.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, із доданими копіями матеріалів кримінального провадження, вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Ч.1 ст.5 Конвенції встановлює, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність і нікого не може бути позбавлено свободи, крім певних випадків (наприклад, законний арешт особи, яка підозрюється у вчиненні правопорушення) і відповідно до процедури, встановленої законом. Згідно зі ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. При розгляді клопотання слідчий суддя враховує, що, як неодноразово підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно з п.3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Санкціями ч.1,2 ст.190 КК України відповідно визначено максимальне покарання: у виді обмеження волі на строк до трьох років; позбавленням волі на строк до трьох років.

Слідчим суддею встановлено, що 06.01.2023 відповідно до витягу з кримінального провадження внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України, на підставі матеріалів правоохоронних органів. Досудове розслідування здійснюється відділом поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Також, 07.03.2023 внаслідок самостійного виявлення слідчим, дізнавачем кримінального правопорушення внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. В межах цього ж кримінального провадження здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за заявою ОСОБА_9 від 10.03.2023. Ініціатори звернення відповідно до наявних копій постанов уповноваження на здійснення досудового розслідування та процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні. Матеріали кримінальних проваджень об`єднані постановами прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 від 10.03.2023 та 16.03.2023 на підставі ст.217 КПК України. Засвідчені копії досліджені судом під час судового засідання.

24.03.2023 під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (проступку та злочинів), передбачених ч.1,2 ст.190 КК України, що підтверджено копією відповідного повідомлення із відміткою про вручення ОСОБА_5 , зокрема, датою та підписом особи.

Слідчий суддя зауважує, що відповідно до п.4 ч.3 ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Таким чином, із врахуванням вимог п.4 ч.3 ст.219, п.1 ч.6 ст.219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене до 24.05.2023, що враховується при визначенні граничного строку застосування запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді від 11.04.2023 у справі №336/1448/23, пр.1-кс/336/386/2023 постановлено надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке перебуває в провадженні слідчої судді ОСОБА_1 (справа № 336/1448/23, пр.1-кс/336/388/2023).

Слідчим суддею встановлено, що клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає за змістом ч.1 ст.184 КПК України, копія клопотання та підтверджуючих необхідність застосування запобіжного заходу матеріалів своєчасно вручена підозрюваному на виконання ч.2 ст.184 КПК України, що визнається вказаною особою (відповідні розписки досліджені судом).

З наданих письмових доказів, зокрема, протоколів слідчих дій (про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, допиту потерпілої та представників потерпілих, свідка, протоколів огляду та обшуку), вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даних кримінальних правопорушень. При цьому, слідчий суддя виходить з того, що вагомість доказів, які є достатньою підставою для обґрунтованої підозри особи у вчиненні злочину та обрання їй запобіжного заходу, навіть і найбільш суворого, не може бути та не повинна бути такою ж переконливою, як для здійснення судом висновку про винуватість особи у скоєнні злочину.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному проваджені з урахуванням конкретних обставин. Даний захід може бути виправданий за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про застосування тримання під вартою судовий орган має брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість злочину; підвищена суспільна небезпечність; обґрунтованість доказів; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення; характер особи підозрюваного; минуле особи та його зв`язки з суспільством (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Лебіта проти Італії»).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Високий суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З урахуванням наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі розслідування, підозра цілком обґрунтована, достовірність отриманих відомостей буде перевірятись під час досудового розслідування шляхом здійснення слідчих (розшукових) дій, зокрема, як пояснив слідчий, планується допит ОСОБА_5 , що надає підстави для застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу.

Слідчий суддя зауважує, що стороною обвинувачення в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідка (щодо епізоду від 10.12.2022); вчинити інше кримінальне правопорушення. Їх наявність об`єктивно підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Також, слідчий суддя відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім обставин, зазначених у ст.177 цього Кодексу, серед іншого, враховує ряд встановлених під час судового засідання особистих характеристик, вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Так, злочини, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_5 згідно зі ст.12 КК України, віднесені до категорії проступків та нетяжких злочинів.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний не судимий, офіційно не одружений. Надання стороною захисту свідоцтва про народження дитини, батьком якої є ОСОБА_5 , не свідчить про перебування доньки на його утриманні, крім того, за умови того, що він не працевлаштований. Наявність стійких соціальних зв`язків наявними доказами не підтверджена. Слідчим суддею встановлено, що постійного джерела доходів у підозрюваного не має, сталого заробітку він не отримує, що визнавав під час розгляду справи. Перешкоджання здійсненню досудовому розслідуванню відноситься до обставин, що стали підставою для надання слідчим суддею дозволу на затримання особи, а сама по собі довідка про хворобу доньки не свідчить про протилежне. Наявність проблем неврологічного характеру у малолітньої дитини підозрюваного, як і відшкодування потерпілим матеріальних збитків стороною захисту не підтверджено. Вказані обставини свідчать на користь суттєвості та вагомості ризиків, про які вказали слідчий та прокурор.

Під час розгляду справи встановлено, що обрання запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, застави, домашнього арешту неможливе, враховуючи встановлені судом характеристики особи. Про осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків стороною зазисту не повідомлено, що унеможливлює застосування запобіжного заходу й у вигляді особистої поруки.

Враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.05.2023, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування домашнього арешту за наведених умов не є доцільним.

Слідчим суддею враховується, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних про те, що поточний стан здоров`я підозрюваного перешкоджає перебуванню в умовах слідчого ізолятора.

Строк дії запобіжного заходу необхідно обраховувати відповідно до ч.2 ст.197 КПК України з моменту затримання особи (о 10-30 годині 18.04.2023).

Крім того, за змістом ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст.194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Відповідно до п.1 ч.5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні нетяжкого злочину встановлюється розмір застави від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.178,182 КПК України. Слідчий суддя, співставивши існуючі у справі ризики, характер кримінальних правопорушень, наявність трьох епізодів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , їх наслідки, а також реальну можливість забезпечити цим запобіжним заходом впевненість у тому, що підозрюваний не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та з урахуванням ст.7 Закону України „Про державний бюджет України на 2023 рік" щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2023 складає 2 684,00 гривні, вважає за необхідне визначити заставу у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, на підозрюваного у разі внесення застави покладаються наступні обов`язки: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, та до суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Запоріжжя, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, слід визначити два місяці з моменту внесення застави.

Відповідно до ст.205 КПК України ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

У задоволенні клопотання в частині запобіжного заходу строком на 60 днів (тобто, після 24.05.2023), що перевищує строк досудового розслідування, слід відмовити.

Керуючись ст. 177, 178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 205-206, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі "Запорізький слідчий ізолятор" в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, а саме, з 18 квітня 2023 року з 10 години 30 хвилин до 24 травня 2023 року включно.

Строк дії ухвали визначити до 24 травня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680,00 гривень (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень 00 копійок), у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області, .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі протягом строку її дії.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, та до суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Запоріжжя, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту її внесення.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам судового провадження 21.04.2023 о 15-00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1