Справа № 953/3022/23
н/п 1-кс/953/2920/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000597 від 08.09.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Республіки Дагестан, м. Хасав`юрт, громадянина Російської Федерації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, -

встановив:

Сторона обвинувачення просить обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у військовому званні сержант, обіймаючи посаду командира бойової машини реактивного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_10 (місце дислокації АДРЕСА_2 ) тобто будучи військовослужбовцем збройних сил російської федерації, нехтуючи законами і звичаями війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, порушуючи вимоги міжнародного гуманітарного права, жорстоко поводячись із цивільним населенням, з мотивів національної нетерпимості, умисно вбив цивільного громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за таких обставин.

01.04.2022 Збройні Сили та інші військові формування Російської Федерації незаконно окупували територію міста Ізюм Харківської області. Маючи повний контроль над населеним пунктом, військовослужбовці Збройних Сил РФ переконались, що на території населеного пункту проживає цивільне населення, яке не бере участі у збройному конфлікті та не може чинити будь-якого супротиву волі окупантів, а також що на території міста та поза його межами не розміщені військові об`єкти та підрозділи Збройних Сил України.

Таким чином, військовослужбовці ЗС РФ, які контролювали територію міста Ізюм Харківської області, були обізнані та повинні були дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права, а керівництво частин, які окупували населені пункти, зобов`язані забезпечити дотримання норм міжнародного гуманітарного права їхніми підлеглими.

Далі, 07.05.2022, приблизно о 13-00 годині, військовослужбовець ОСОБА_6 , будучи одягнутим у військову форму, маючи відповідні знаки щодо його приналежності, будучи озброєним автоматичною стрілецькою вогнепальною зброєю - автоматом системи Калашніков, зайшов до приміщення патологоанатомічного відділення Центральної міської лікарні " ІНФОРМАЦІЯ_3 " по АДРЕСА_3 .

У вказаний час в означеному приміщенні на своєму робочому місці перебував судово-медичний експерт Ізюмського відділення Харківського обласного бюро судових експертиз ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з лаборантом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та лікарем-патологоанатомом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вказані особи були одягнуті у цивільний одяг, не мали будь-яких засобів індивідуального захисту, не мали жодної зброї та боєприпасів, а отже, належали до цивільних осіб, які не беруть участі у збройному конфлікті.

Перебуваючи у приміщенні, ОСОБА_6 розпочав розмову з присутніми особами, під час якої ОСОБА_7 пояснив йому, що вважає перебування військових Російської Федерації на території м. Ізюм незаконним.

В результаті чого ОСОБА_6 почав себе вести агресивно та у порушення ст. 27 Конвенції та ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, з метою демонстрування своєї зверхності, приниження честі, спричинення насильства над життя та здоров`ям цивільного населення, задля залякування осіб, що перебували у приміщенны, для подальшого пригнічення та подолання будь-якого супротиву, ОСОБА_6 завдав декілька ударів в обличчя ОСОБА_7 , чим вчинив жорстоке поводження з цивільним населенням та заподіяв ОСОБА_7 фізичний біль та страждання.

Після цього, діючи без розриву у часі, ОСОБА_6 зробив з автоматичної стрілецької вогнепальної зброї - автомату системи ОСОБА_10 , якою він був озброєний, чотири постріли в стелю кімнати. Усвідомлюючи небезпеку для життя, ОСОБА_8 вибігла на вулицю зі вказаного приміщення, після чого ОСОБА_6 із застосуванням психологічного тиску та погрожуючи зброєю, наказав ОСОБА_9 повернути ОСОБА_8 до кімнати. Усвідомлюючи небезпеку для життя, ОСОБА_9 вийшов із вказаного приміщення, у результаті чого ОСОБА_11 та ОСОБА_6 залишились удвох.

За результатом вказаних дій, у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на порушення законів та звичаїв війни, поєднаних з умисним вбивством, та ОСОБА_6 , реалізуючи свій виниклий злочинний намір, діючи з прямим умислом, розуміючи, що його активні дії грубо порушують закони і звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, порушуючи вимоги міжнародного гуманітарного права, а саме: ст. 51 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08.06.1977, ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949 та з мотивів національної нетерпимості, усвідомлюючи, що перед ним цивільна особа, на яку поширюються норми міжнародного гуманітарного права та яка не має можливості чинити опір, у порушення ст. ст. 27, 31, 32, 33 Конвенції, користуючись беззахисним станом ОСОБА_11 та відсутністю у нього можливості до самозахисту, у порушення вищезазначених вимог закону, розуміючи, що від його дій можуть настати наслідки у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_11 , передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи настання зазначених наслідків, з метою позбавлення життя останнього, здійснив не менше одного пострілу з автоматичної стрілецької вогнепальної зброї - автомата системи ОСОБА_10 в ділянку тулуба ОСОБА_11 , унаслідок чого останній помер на місці.

28.03.2023 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

На даний час, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, та знаходиться на території російської федерації, тобто державі, визнаної Верховною Радою України державою-агресором з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Отже, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 умисно переховується від слідства та суду на території російської федерації, тобто держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором з метою уникнення кримінальної відповідальності за учинений ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України. Притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.

Здійснити повідомлення про підозру шляхом безпосереднього вручення, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення по телефону або телеграмою неможливо.

Враховуючи викладене, повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про його виклик у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1425-р «Про друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2022 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості» є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в якому у 2022 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На сьогоднішній день виникла необхідність в обранні відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, а обрання підозрюваному запобіжного заходу більш м`якого може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Підставою обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

При вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу необхідно врахувати, що: наявні докази про вчинення ОСОБА_6 інкримінованих злочинів є вагомими; підозрюваному, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна; вік та стан здоров`я не перешкоджають підозрюваним вчиняти злочини, перешкоджати виконанню завдань кримінального провадження та ухилятися від слідчого, прокурора і суду; ризик продовження злочинної діяльності є високим, у тому числі ризик летальності, так як ОСОБА_6 є військовослужбовцем зс рф та в останнього наявна на озброєнні вогнепальна зброя.

Сторона обвинувачення зазначає, що з урахуванням викладених обставин, жоден інший більш м`який запобіжний захід, крім виключного запобіжного заходу - тримання під вартою, не зможе забезпечити запобіганню існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на відсутність ризиків та необґрунтованість повідомленої підозри, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Клопотання розглядається слідчим суддею в порядку ч. 6 ст. 193 КПК Країни за відсутності підозрюваного.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановив, що Слідчим відділом УСБУ в Харківської області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000597 від 08.09.2022, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, в газеті кабінету міністрів України - «Урядовий кур`єр».

Постановою слідчого 2-го відділення СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_5 від 07.04.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, що підтверджується: показаннями потерпілої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , свідків ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , які містяться в протоколах їх допитів відповідно; рапорти від Ізюмського РВ УСБУ в Х/о від 21.02.2023 та від 23.02.2023; проведено огляд місця події за адресою: м.Ізюм, вул. Залікарняна, 2, будівля патологоанатомічного відділення центральної міської лікарні " ІНФОРМАЦІЯ_3 "; проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 ( особа яку впізнають ОСОБА_6 ); проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 (особа яку впізнають ОСОБА_6 ); проведено слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_8 ; проведено слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_9 ; 27.02.2023 проведено огляд документів та фотографій, які в електронному вигляді знаходяться на жорсткому диску "Samsung", s/n S16KJ90P901769, системного блоку сірого кольору із написом "НКС", який є об`єктом дослідження комп`ютерно - технічної експертизи у кримінальному провадженні № 000020 від 24.02.2022, за участю та за добровільної згоди спеціаліста - судового експерта Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл.проф. М.С.Бокаріуса" ОСОБА_16 ; 28.02.2023 складено протокол пред`явлення трупу для впізнання згідно фотографій до протоколу огляду від 27.02.2023 проведеного у приміщенні Національного наукового центру "Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса", за участі потерпілої ОСОБА_12 .

Щодо доводів захисника про необґрунтованість повідомленої підозри, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілих, свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, що підозрюваний перебуває на території Російської Федерації, тобто території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, застосування більш м`яких запобіжних заходів, є неможливим, а тому обирає запобіжний захід відносно нього у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. З вказаних підстав жодний інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не може забезпечити на теперішній час належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 200, 206, 211, 372, 395, 579, 580 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання ОСОБА_6 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального провадження звернутися до слідчого судді, суду для розгляду питання за участю ОСОБА_6 про застосування обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Зобов`язати слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_5 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про тримання під вартою останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_6 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1