Справа № 461/7499/23
Провадження № 1-кс/461/5020/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2023 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 23.06.2023 року у межах кримінального провадження №0000133 від 21.06.2023 року.

Клопотання вмотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 23.06.2023 року задоволено клопотання слідчого про арешт майна. Накладено арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000133 від 21.06.2023: транспортний засіб марки «Opel Zafira Tourer», р.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права відчужувати, розпоряджатися та користуватися ним до скасування арешту у встановленому КПК України порядку. Заявник вказує, що відповідно до ухвали слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 23.06.2023 року арешт на майно накладався з метою забезпечення збереження речових доказів. Кримінальне провадження було передано для подальшого досудового розслідування слідчому СУ ГУНП ОСОБА_6 , який провів усі необхідні експертизи та слідчі дії з автомобілем «Opel Zafira Tourer», р.н.з. НОМЕР_1 . На даний час проведені усі необхідні слідчі дії з транспортним засобом, сам автомобіль знаходиться тривалий час під відкритим небом, доступний для вільного доступу стороннім особам. Вказані обставини порушують право володіння і користування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , який є фактичним володільцем і користувачем вказаного транспортного засобу. Тому просить задовольнити клопотання про скасування арешту на майно.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи телефонограмою. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи телефонограмою.

На підставі ст.107 КПК України у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 23.06.2023 року задоволено клопотання слідчого про арешт майна. Накладено арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000133 від 21.06.2023: транспортний засіб марки «Opel Zafira Tourer», р.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права відчужувати, розпоряджатися та користуватися ним до скасування арешту у встановленому КПК України порядку. Заявник вказує, що відповідно до ухвали слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 23.06.2023 року арешт на майно накладався з метою забезпечення збереження речових доказів.

Постановою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 09.08.2023 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000133 від 21.06.2023 за ч. 3 ст. 286-1 КК України доручено СУ ГУНП у Львівській області.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт на автомобіль марки «Opel Zafira Tourer», р.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , накладений з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчий мав можливість та достатній час для відшукання слідів злочину на автомобілі марки «Opel Zafira Tourer», р.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 . Також слідчим не спростовано доводів заявника.

Згідно ч. 1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.

Як визначено у ч.1 ст. 318 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речових доказів.

Водночас, заявником до поданого клопотання не долучено жодного доказу, який б підтверджував проведення всіх необхідних слідчих дій та можливість подальшого використання майна без його пошкодження. Крім того, клопотання не містить належних доказів того, що на даний момент відпали обставини, які стали підставою для накладення арешту на майно.

Отже, заявник довів слідчому судді, що в подальшому застосуванні арешту майна в частині заборони користування автомобілем марки «Opel Zafira Tourer», р.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , відпала потреба, слідчий в судовому засіданні не спростував доводів клопотання, а тому клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим, законним та підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 23.06.2023 року у справі № 441/1418/23 (провадження №1-кс/441/338/23) в межах кримінального провадження за №0000133 від 21.06.2023 року в частині заборони користування автомобілеммарки «Opel Zafira Tourer», р.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1