Номер провадження:1-кп/521/1003/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року м.Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одеса клопотання прокурора про продовженя дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.255-1 КК України -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебуває зазначене кримінальне провадження, у якому ухвалою суду призначено судовий розгляд.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , посилаючись на тяжкість висунутого їм обвинувачення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки строк тримання під вартою останніх спливає .

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора, просив врахувати практику Європейського суду з прав людини щодо тривалого тримання під вартою обвинуваченого, не доведенсть ризиків, на які посилається прокурор, врахувати особу обвинуваченого, який не має наміру переховуватися від суду, раніше є не судимою особою, має стійкі соціальні зв`зки, має постійне місце проживання, тривалий час його перебування під вартою, тому просив обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Адвокат ОСОБА_9 просила вирішити питання на розсуд суду, проти клопотання заперечує.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Адвокат ОСОБА_10 заперечувала проти клопотання прокурора, посилалась на недоведеність ризиків, на які посилається прокурор, просила врахувати особу обвинуваченого ОСОБА_6 та обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Адвокат ОСОБА_11 підтримав думки сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти клопотання, просив звільнити обвинувачених з-під варти, оскільки вони взагалі не винуваті у вчиненні злочину.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Під час розгляду клопотання оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому обвинувачений, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від суду. Обвинувачений раніше не судимий, до затримання працював таксистом, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має постійне місце проживання, але наявність у обвинуваченого місця проживання, соціальних зв`язків, роботи не може виключити ризику його ухилення, тобто існує реальна загроза, що останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, може вчинити інші злочини або перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому обвинувачений, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від суду. Обвинувачений раніше не судимий відповідно до обвинувального акту, не працюючий, має постійне місце проживання, під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишив своє місце проживання, ухилявся від явки до суду та був оголошений у розшук, тому наявність у обвинуваченого місця проживання не може виключити ризику його ухилення, тобто існує реальна загроза, що останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, може вчинити інші злочини.

Обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачуються у вчинені особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому обвинувачений, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, також може вдатися до спроб переховуватись від суду. Обвинувачений раніше не судимий , не працючий, одружений, має постійне місце проживання але наявність у обвинуваченого місця проживання, родини не може виключити ризику його ухилення, тобто існує реальна загроза, що останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, може вчинити інші злочини або перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

З урахуванням наявності існування наведених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, виникла необхідність у вирішенні питання щодо продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинувачених.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Тяжкість обвинувачення, хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки. що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особи обвинувачених, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, можна дійти висновку про те, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою надасть можливість запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченими своїх обов`язків та відсутні підстави для обрання стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного зходу. Наявність соціальних факторів у обвинувачених не спроможні мати стримуючу дію та сприяти зменшенню наведених ризиків, жодна із встановлених обставин не спростовує висновки суду про можливе продовження обвинуваченими злочинної діяльності та ризик їх втечі, незаконного впливу на потерпілого чи свідків. Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Оцінивши в сукупності всі наведені обставини, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та необхідності продовження тримання під вартою обвинувачених, що буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі обвинувачених та тяжкості висунутого їм обвинувачення і зможе забезпечити їх належну процесуальну поведінку.

Керуючись ст.ст. 331, 176,177, 183, 193,194, 196,198 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб до 08 липня 2023 року включно кожному.

Ухвала суду в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1