Справа № 694/854/23 Провадження №1-кп/694/113/23
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
10.05.2023 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Звенигородка Черкаської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на утриманні малолітніх дітей не має, депутатом будь-яких рад не являється, раніше судимого: 24.03.2022 року Звенигородським районним судом Черкаської області за ч.1 ст. 309 КК України на строк 2 роки обмеження волі на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільненого з іспитовим строком на 1 рік, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
з участю обвинуваченого ОСОБА_4
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим 24.03.2022 року Звенигородським районним судом Черкаської області за ч.1 ст. 309 КК України, маючи не зняту та не погашену судимість, у період іспитового строку на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.
Так, 19.01.2023 близько 15 год. 00 хв., в умовах воєнного стану введеного на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ від 24.02.2022, та від 17 травня 2022 року № №341/2022, затвердженим Законом України від 25 травня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX), перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання своєї знайомої ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, знаходячись в спальній кімнаті, з поверхні тумбочки таємно, викрав мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «RedmiNote 2», сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_1 , ринковою вартістю згідно висновку експерта № СЕ-19/124-23/1230-ТВ від 01.02.2023 становить 547 грн. 50 коп., з вмістом сім-карти оператору Прат «Київстар» без залишку на рахунку, яка не становить для потерпілої матеріальної цінності.
Після чого з викраденим майном втік з місця вчинення злочину, розпорядившись тим самим викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 , матеріальних збитків на суму 547 грн. 50 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, пояснив суду, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, що він 19 січня 2023 року, вдень, близько 15.00 год., перебуваючи в будинку своєї знайомої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, у спальній кімнаті з тумбочки таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «RedmiNote 2», сірого кольору. Після чого залишив будинок ОСОБА_5 .
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. У мірі покарання покладається на розсуд суду.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процессу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він має в установленому законом порядку не зняту та не погашену судимість за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 24.03.2022 року, на утриманні малолітніх дітей не має, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває (повідомлення КНП «Звенигородська БЛІЛ» № 48 від 02 лютого 2023 року), як вбачається з повідомлення КНП «Звенигородська БЛІЛ» №51 від 02 лютого 2023 року, ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті з 2013 року, за місцем проживання характеризується посередньо.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинення злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії: тяжких (ч. 4 ст. 185 КК України); особу обвинуваченого, який раніше судимий, висновків не зробив і вчинив новий злочин, не працює, не одружений, характеризується за місцем проживання посередньо,вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі.
Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.
При цьому суд виходив також і з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Призначаючи покарання, яке обвинувачений повинен відбувати реально, суд керується вимогами ч. 1 ст. 71 КК України та визначає остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даними вироком, невідбутої частини покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 24.03.2022 року, з урахуванням положень ст. 72 КК України.
На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути процесуальні витрати у сумі755, 12 грн. за проведення експертизи.
Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даними вироком, невідбутої частини покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 24.03.2022 року,з урахуванням положень ст. 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 в бюджет держави процесуальні витрати у розмірі 755 грн. 12 коп. на залучення експертів.
Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «RedmiNote 2», сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_1 - залишити власнику ОСОБА_5 за належністю, звільнивши останню від обов`язків за зберігальною розпискою.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Світлана ФЕДОРЕЦЬ