КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4881/2023 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 25 липня 2023 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, пенсіонера, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, є інвалідом 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючогоза адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332, ч. 1, ч. 3 ст. 358 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 25 липня 2023 року задоволено клопотання слідчого, погоджене прокурором, у кримінальному провадженні № 0000464 від 01.02.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 10 год. 23 хв. 25 липня 2023 року.

Дія ухвали закінчується 22.09.2023.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, на строк два місяці щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ч. 3 ст. 358 КК України, в рамках кримінального провадження №0000464 від 01.02.2023 року.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, протиправною, необґрунтованою та невмотивованою, винесеною з порушеннями норм Кримінального процесуального кодексу України, Конституції України, норм міжнародного права, тобто такою, яка не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, ст. 372 КПК України.

Апелянт вказує на те, що слідчий суддя був зобов`язаний у задоволенні клопотання відмовити, оскільки органом досудового розслідування не доведено а ні наявності ризиків, а ні неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу (за умови наявності хоча одного ризику).

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, дослідивши матеріали за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони захисту задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, що СВ Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві здійснюється розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464 від 01.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 2, 3 ст. 255, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, та місці, але не пізніше 23.02.2023, володіючи якостями лідерів, організаторськими здібностями, будучи обізнаними в сфері виготовлення документів про нібито непридатність до військової служби в умовах воєнного стану та перетину державного кордону на підставі зазначених документів, будучи обізнаними про визначений законодавством України порядок виїзду громадян України в умовах воєнного стану закордон та діючі обмеження, а також маючи відповідне коло знайомих осіб, які в наступному були залученні ними до вчинення кримінальних правопорушень, з корисливих мотивів, розробили злочинний план по організації каналу незаконного переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України, шляхом виготовлення документів про нібито непридатність до військової служби в умовах воєнного стану, а також безперешкодний виїзд замовників цих документів за кордон.

Так, розроблений ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , план вчинення кримінальних правопорушень передбачав наступне:

- організацію безперебійного функціонування каналу незаконного переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України шляхом виготовлення та використання документів про нібито непридатність до військової служби в умовах воєнного стану;

- безпосереднє підшукування ними осіб (далі так званих «клієнтів») з числа військовозобов`язаних громадян України щодо яких діють обмеження на виїзд закордон в період дії воєнного стану, які всупереч діючим обмеженням мають намір виїхати закордон;

- підроблення офіційних документів, а саме тимчасових посвідчень військовозобов`язаних та довідок військово-лікарської комісії відповідно до яких особа є не придатною до військової служби з виключенням з військового обліку, на підставі яких, за умови їх справжності, відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особи не підлягають призову під час мобілізації, та на підставі яких відповідно до п.2-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану особи мають право на перетин державного кордону;

- підшукування осіб в якості співучасників, які за грошову винагороду та за їх вказівкою будуть здійснювати цілеспрямований пошук осіб призовного віку, які виявили бажання виїхати закордон в умовах воєнного стану, а також надавати їм попередні консультації, отримувати від «клієнтів» документи та особисті дані, які необхідні для виготовлення комплекту документів, що посвідчують їх непридатність до військової служби в умовах воєнного стану, а також безпосередньо отримувати від «клієнтів» грошові кошти;

- підшуковування військовослужбовців Державної прикордонної служби України (далі по тексту - ДПСУ), які безпосередньо здійснюють паспортний контроль на пунктах пропуску, в якості співучасників, які за грошову винагороду та за їх вказівкою, будучи повністю обізнаними із злочинним планом всіх членів злочинної організації, будуть сприяти в успішному перетині державного кордону «клієнтами» на підставі підроблених документів та умисно не вживатимуть заходів для належної перевірки, яка передбаченанаказом №407 від 05.06.2012 «Про затвердження інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон»,виготовлених ними підроблених документів шляхом їх уявної перевірки;

- забезпечення конфіденційного спілкування між учасниками злочинної організації у телефонних месенджерах шляхом використання умовних позначень та особистого контактування з метою забезпечення успішному незаконному перетину державного кордону «клієнтами»;

- визначення фіксованої суми оплати за «послуги з виїзду» у розмірі 3500 доларів США та організації системи їх отримання та наступного розподілу між собою/іншими учасниками злочинної організації шляхом безпосередньої передачі з рук в руки.

Так, питання обмеження й винятків щодо виїзду за межі України на період воєнного стану чоловіками від 18 до 60 років регулюють:

- Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. № 3543-XII;

- Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII;

- Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX та Указом №254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-IX )

- «Правила перетинання державного кордону громадянами України», затверджені Постановою Кабінету міністрів України №57 від 27.01.1995.

Відповідно до п. 2 ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу», основними функціями Державної прикордонної служби України є здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Відповідно до ст. 64 Конституції України, Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України, в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Відповідно до п. 6 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, заходи правового режиму воєнного стану, а саме встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету міністрів України №1455 від 29.12.2021 «Про порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» - перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Абзацом 16 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках.

Відповідно до п.2-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №57 від 27.01.1995 у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону мають військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином, чинне законодавство обмежує право військовозобов`язаних, які не підпадають під визначений законом перелік категорій осіб у виїзді закордон, у зв`язку із введенням о 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України.

Так, розробивши план скоєння на постійній основі кримінальних правопорушень (злочинів), пов`язаних із забезпеченням незаконного виїзду громадян призовного віку в умовах воєнного стану закордон з метою незаконного збагачення, з метою реалізації цього плану, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 відвели собі функції організаторів злочинної організації.

З метою забезпечення функціонування вищезазначеного протиправного механізму, на постійній основі та в умовах воєнного стану, організатори розділили обов`язки між собою наступним чином, а саме:

- ОСОБА_7 , забезпечував організацію роботи каналу незаконного переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України, шляхом безпосереднього виготовлення документів про нібито непридатність до військової служби особами в умовах воєнного стану; контролю за цивільними членами злочинної організації, які відповідали за пошук «клієнтів»; налагодженням взаємодії з ОСОБА_10 ; здійснення контролю за надходженням та подальшим розподілом грошових коштів отриманих від протиправної діяльності між іншими учасниками злочинної організації; наданням організаційних вказівок іншим членам злочинної організації, а також клієнтам; розподілом функцій та ролей між іншими учасниками злочинної організації, спрямованих на досягнення єдиного злочинного плану, відомого усім учасникам злочинної організації; вирішення побутових питань під здійснення протиправної діяльності; виготовлення, передачі документів про непридатність до військової служби в умовах воєнного стану із виключенням з військового обліку документів посередникам або особисто клієнтам;

- ОСОБА_10 , забезпечував організацію роботи каналу незаконного переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України, шляхом контролю за членами злочинної організації з числа військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2; налагодженням взаємодії між членами злочинної організації з числа військовослужбовів ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ; здійснення контролю за надходженням та подальшим розподілом грошових коштів отриманих від протиправної діяльності між іншими учасниками злочинної організації з числа військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2; наданням організаційних вказівок іншим членам злочинної організації з числа військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2, а також клієнтами; розподілом функцій та ролей між іншими учасниками злочинної організації в залежності від конкретного пункту пропуску через який здійснювався виїзд «клієнтів», а також здійсненням інших дій спрямованих на досягнення єдиного злочинного плану, відомого усім учасникам злочинної організації.

Крім того, з метою реалізації спільного злочинного плану, будучи обізнаними із наявними обмеженнями у виїзді закордон для військовозобов`язаних, керуючись бажанням отримання протиправного прибутку шляхом організації незаконн ого переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України із використанням підроблених документів про нібито непридатність до військової служби в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , розуміючи, що самостійно виконати всі дії відповідно до вищезазначеного злочинного плану не зможуть та їм потрібні співучасники, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, прийняли рішення про залучення до протиправної діяльності у якості виконавців раніше відомих їм ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які будучи військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 мали широке коло знайомств серед прикордонників, які здійснювали безпосередню перевірку документів, що дають право виїзду за межі України особам, які підлягають мобілізації в умовах воєнного стану, та приймали остаточне рішення про виїзд таких осіб у пунктах пропуску «Шегині» та «Краківець», які знаходяться у Львівській області на кордоні України з Республікою Польща.

Надалі, ОСОБА_11 , на виконання вказівок ОСОБА_10 , з метою реалізації спільного злочинного плану, будучи обізнаним із наявними обмеженнями у виїзді закордон для військовозобов`язаних, керуючись бажанням отримання протиправного прибутку шляхом організації незаконного переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України із використанням підроблених документів про нібито непридатність до військової служби в умовах воєнного стану, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, залучив до протиправної діяльності у якості виконавця раніше відому йому ОСОБА_13 , яка будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснювала свою трудову діяльність у пункті пропуску «Шегині».

В свою чергу, ОСОБА_12 на виконання вказівок ОСОБА_10 , з метою реалізації спільного злочинного плану, будучи обізнаним із наявними обмеженнями у виїзді закордон для військовозобов`язаних, керуючись бажанням отримання протиправного прибутку шляхом організації незаконного переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України із використанням підроблених документів про нібито непридатність до військової служби в умовах воєнного стану, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, залучив до протиправної діяльності у якості виконавців раніше відомих йому ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , які будучи військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснювали свою трудову діяльність у пунктах пропуску «Шегині» та «Краківець» відповідно.

Крім цього, ОСОБА_7 , повністю усвідомлюючи необхідність забезпечення безперебійності процесу пошуку нових «клієнтів», які мають намір безпідставно виїхати за межі України, керуючись бажанням отримання ще більшого протиправного прибутку шляхом організації незаконного переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України із використанням підроблених документів про нібито непридатність до військової служби в умовах воєнного стану, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, залучив до протиправної діяльності у якості виконавців раніше відомих йому ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які за вказівкою ОСОБА_7 здійснювали цілеспрямований пошук нових «клієнтів».

З метою досягнення свого протиправного злочинного плану ОСОБА_7 та ОСОБА_10 розподілили функцій та ролі між виконавцями та іншими членами злочинної організації наступним чином, а саме:

- ОСОБА_11 , забезпечував безперебійну роботу каналу незаконного переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України, шляхом координації дій виключно ОСОБА_13 - військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку він сам і залучив до протиправної діяльності; налагодження взаємодії між ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ; забезпечення надходження на адресу ОСОБА_13 від ОСОБА_7 та ОСОБА_10 грошових коштів у розмірі відповідному до кількості «клієнтів», стосовно яких остання приймала безпосереднє рішення про можливість виїзду за кордон у пункті пропуску «Шегині»; надання організаційних вказівок ОСОБА_13 , а також здійсненням інших дій спрямованих на досягнення єдиного злочинного плану, відомого усім учасникам злочинної організації;

- ОСОБА_12 забезпечував безперебійну роботу каналу незаконного переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України, шляхом координації дій виключно ОСОБА_15 та ОСОБА_14 - військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких він сам і залучив до протиправної діяльності; налагодження взаємодії між ОСОБА_15 , ОСОБА_14 із ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ; забезпечення надходження на адресу ОСОБА_15 і ОСОБА_14 від ОСОБА_7 та ОСОБА_10 грошових коштів у розмірі відповідному до кількості «клієнтів», стосовно яких останні приймали безпосереднє рішення про можливість виїзду за кордон у пункті пропуску «Краківець» та «Шегині» відповідно; надання організаційних вказівок ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , а також здійсненням інших дій спрямованих на досягнення єдиного злочинного плану, відомого усім учасникам злочинної організації;

- ОСОБА_13 , яка є військовослужбовцем ДПСУ та будучи повністю обізнаною з спільним протиправним злочинним планом всіх членів злочинної організації, здійснюючи паспортний контроль на п.п. «Шегині» та перевіряючи при цьому підстави виїзду за кордон військовозобов`язаних громадян України, виключно за вказівкою ОСОБА_11 та за грошову винагороду, приймала остаточне рішення в успішному перетині державного кордону «клієнтами» на підставі підроблених ОСОБА_7 документів, а також умисно не вживала заходів для їх належної перевірки;

- ОСОБА_14 , яка є військовослужбовцем ДПСУ та будучи повністю обізнаною з спільним протиправним злочинним планом всіх членів злочинної організації, здійснюючи паспортний контроль на п.п. «Шегині» та перевіряючи при цьому підстави виїзду за кордон військовозобов`язаних громадян України, виключно за вказівкою ОСОБА_12 та за грошову винагороду, приймала остаточне рішення в успішному перетині державного кордону «клієнтами» на підставі підроблених ОСОБА_7 документів, а також умисно не вживала заходів для їх належної перевірки;

- ОСОБА_15 який є військовослужбовцем ДПСУ та будучи повністю обізнаною з спільним протиправним злочинним планом всіх членів злочинної організації, здійснюючи паспортний контроль на п.п. «Краківець» та перевіряючи при цьому підстави виїзду за кордон військовозобов`язаних громадян України, виключно за вказівкою ОСОБА_12 та за грошову винагороду, приймав остаточне рішення в успішному перетині державного кордону «клієнтами» на підставі підроблених ОСОБА_7 документів, а також умисно не вживав заходів для їх належної перевірки;

- ОСОБА_17 , який будучи повністю обізнаним з спільним протиправним злочинним планом всіх членів злочинної організації керуючись корисливими мотивами, за вказівкою ОСОБА_7 здійснював пошук осіб призовного віку, які виявили бажання виїхати закордон в умовах воєнного стану; надавав попередні консультації «клієнтам», пов`язані із способом виїзду, вартості даної «послуги», доводив їм умови конфіденційності; отримував від «клієнтів» їх особисті дані, які були необхідні ОСОБА_7 для виготовлення комплекту документів, що посвідчують їх непридатність до військової служби в умовах воєнного стану; отримував від «клієнтів» грошові кошти у якості оплати «послуги з виїзду» у розмірі 3500 доларів США та передавав їх ОСОБА_7 ; за вказівкою ОСОБА_7 здійснював доставку готового комплекту документів до «клієнта» самостійно або із використанням поштових операторів; за вказівкою ОСОБА_7 вирішував інші побутові питання, які виникали під час здійснення протиправної діяльності;

- ОСОБА_16 , який будучи повністю обізнаним з спільним протиправним злочинним планом всіх членів злочинної організації керуючись корисливими мотивами, за вказівкою ОСОБА_7 здійснював пошук осіб призовного віку, які виявили бажання виїхати закордон в умовах воєнного стану; надавав попередні консультації «клієнтам», пов`язані із способом виїзду, вартості даної «послуги», доводив їм умови конфіденційності; отримував від «клієнтів» їх особисті дані, які були необхідні ОСОБА_7 для виготовлення комплекту документів, що посвідчують їх непридатність до військової служби в умовах воєнного стану; отримував від «клієнтів» грошові кошти у якості оплати «послуги з виїзду» у розмірі 3500 доларів США та передавав їх ОСОБА_7 ; за вказівкою ОСОБА_7 здійснював доставку готового комплекту документів до «клієнта» самостійно або із використанням поштових операторів; за вказівкою ОСОБА_7 вирішував інші побутові питання, які виникали під час здійснення протиправної діяльності.

Також, у ході досудового слідства встановлено, що у невстановлений час, але не пізніше 14.03.2023, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 за попереднім погодженням з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , з метою полегшення координації дій ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та ОСОБА_13 , а також з метою збільшення рівня отримання ними грошових коштів від протиправної діяльності, залучили до вчинення вищевказаних протиправних дій раніше відомого їм ОСОБА_18 , який будучи повністю обізнаним з спільним протиправним злочинним планом всіх членів злочинної організації, керуючись корисливими мотивами, за вказівкою ОСОБА_11 та ОСОБА_12 консультував «клієнтів» безпосередньо перед перетином ними державного кордону у пункті пропуску «Краківець» або «Шегині»; організовував полегшений перетин «клієнтом» кордону через так званий «червоний коридор»; спрямування «клієнта» до прикордонника ( ОСОБА_13 , ОСОБА_14 або ОСОБА_15 ), який був попередньо обізнаний про необхідність пропуску конкретної особи («клієнта» ОСОБА_7 ) через державний кордон України та використанням такою особою для цього підроблених документів.

Крім цього, зібрані у ході досудового слідства матеріали дають підстави стверджувати про наявність інших, на даний час невстановлених досудовим розслідуванням осіб, на яких покладались функції, пов`язані із пошуком осіб призовного віку, які виявили бажання виїхати закордон в умовах воєнного стану; надання попередніх консультацій «клієнтам», пов`язаних із способом виїзду, вартості даної «послуги», доведення умов конфіденційності тощо; отримання від «клієнтів» документів та особистих даних, які необхідні для виготовлення комплекту документів, що посвідчують їх непридатність до військової служби в умовах воєнного стану; отримання грошових коштів у якості оплати «послуги з виїзду» у розмірі 3500 доларів США та передача їх ОСОБА_7 ; доставлення готового комплекту документів до «клієнта» самостійно або із використанням поштових операторів; вирішення побутових питань під час здійснення протиправної діяльності; забезпеченням успішного перетину державного кордону України «клієнтів» використовуючи фіктивні документи, які їм надають організатори; вирішення побутових питань під час здійснення протиправної діяльності; взаємодія з іншим учасниками злочинної організації.

Створення злочинної організації та участь у ній вищевказаними особами підтверджуються наявністю таких ознак:

- стійкістю злочинного об`єднання, що виразилась у стабільності злочинної організації, про що свідчить тривалість, системність та детальна організація функціонування групи, наявність необхідних для функціонування групи засобів вчинення злочину, згуртованості групи, встановлені загальні правила поведінки, єдиний план злочинних дій та усвідомлення кожним з учасників факту об`єднання з іншими особами в злочинну організацію для досягнення єдиного злочинного результату;

- попередньою зорганізованістю у спільне об`єднання, про що свідчить розроблений та ухвалений учасниками злочинної організації план вчинення злочинної діяльності, розподілом ролей між учасниками злочинної організації, наявністю організатора (керівника), забезпеченням безпеки свого функціонування шляхом визначення обмеженого довіреного кола осіб, яким було відомо про діяльність злочинного угрупування, тобто ефективного протидіяння факторам, що можуть їх дезорганізувати;

- ієрархічністю злочинного об`єднання, що виражається у структурному і функціональному підпорядкуванню його членів організаторам в особі ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ;

- суворою підпорядкованістю учасників злочинної організації ОСОБА_7 або ОСОБА_10 із наступним недопущенням контактування військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч № НОМЕР_2 , ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ), які здійснювали уявну перевірку підроблених документів між собою.

Стійкість злочинної організації виразилася у стабільності організації, про що свідчить тривалість, системність та детальна організація функціонування організації, наявності необхідних для її функціонування фінансових можливостей, а також у згуртованості організації, про що свідчить постійні міцні внутрішні зв`язки між її учасниками, встановлені загальні правила поведінки, єдиний план злочинних дій та усвідомлення кожним з учасників факту об`єднання з іншими особами у злочинну організацію для досягнення єдиного злочинного результату.

Період функціонування злочинної організації: не пізніше 23.02.2023 по теперішній час.

Наявність єдиного відомого всім учасникам злочинної організації плану злочинної діяльності.

Діяльність злочинної організації була спрямована на здійснення спільного злочинного плану щодо незаконного переправлення осіб через Державний кордон України.

Про обізнаність усіх членів злочинної організації з єдиним планом злочинної діяльності свідчить інформація, отримана в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Стійкість злочинної організації формувалась за рахунок стабільного складу злочинної організації, тісних стосунків між її учасниками та внутрішньої дисципліни.

Тісні зв`язки між учасниками злочинної організації підтримувались за рахунок бажання кожного із них отримувати стабільні прибутки від вчинення злочинів. З цією метою всі вони беззаперечно виконували єдиний злочинний план та дотримувались встановлених правил поведінки.

Тривалість функціонування злочинної організації була забезпечена наявністю єдиного спільного плану злочинної діяльності, стабільним складом учасників, розподілом функцій між ними та визначенням ролі кожного, наявністю знарядь вчинення злочинів - мобільних телефонів та сім-карт різних операторів мобільного зв`язку, дружніми та сімейними зв`язками членів злочинної організації, їх спільним злочинним планом на систематичне вчинення кримінальних правопорушень, отриманням доходів від зайняття злочинною діяльністю.

З огляду на викладене вбачається, що склад учасників групи (10 осіб) стійкий, ієрархічний, попередньо зорганізований, стабільний, об`єднаний єдиним, відомим усім учасникам планом та спільністю дій для досягнення злочинної мети, з розподілом функцій та ролей при підготовці та вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень.

Реалізуючи свій злочинний план, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню вказівками, наданням засобів, а також підробленням документів, з метою використання їх іншою особою організатори злочинної організації ОСОБА_7 та ОСОБА_10 спільно з учасниками створеної ним злочинної організації: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 організували та сприяли незаконному переправленню громадян України призовного віку через державний кордон України у період з лютого по травень 2023 року у пункті пропуску «Шегині», а саме: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та іншим особам та пункті пропуску «Краківець», а саме: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та іншим особам, за що отримували від зазначених осіб грошові кошти від 3500 доларів США.

Отриманими від злочинної діяльності коштами, організатори злочинної організації ОСОБА_7 та ОСОБА_10 спільно з учасниками створеної ними злочинної організації ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами розпорядилися на власний розсуд, розподіливши отримані грошові кошти між собою.

25.07.2023 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 .

25.07.2023 ОСОБА_7 в межах кримінального провадження № 0000464 від 01.02.2023 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України.

25.07.2023 слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

На обґрунтування клопотання слідчий також зазначив про наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність менш суворих запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий підтверджує тим, що підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки кримінальне правопорушення, яке інкримінується останньому є особливо тяжким та передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі строком до 12-ти років, з конфіскацією майна, та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий підтверджує тим, що підозрюваний на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені всі співучасники злочинів, місця зберігання речей та документів, що можуть бути використані як речові докази, таким чином є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази та документи, які мають значення для кримінального провадження.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий підтверджує тим, що підозрюваний, отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, які надали органу досудового розслідування свої покази стосовно нього, у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий підтверджує тим, що на даний час досудове розслідування триває, невстановлені усі спільники які мають відношення до вчинення кримінальних правопорушень, яким останній може повідомити про факт виявлення злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий підтверджує тим, що незаконна діяльність ОСОБА_7 є його основним джерелом доходу, таким чином слід прийти до висновку, що у випадку обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, призведе до вчинення останнім інших кримінальних правопорушень з метою особистого збагачення.

До підозрюваного ОСОБА_7 ,запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що останній вчинив особливо тяжкі злочини відповідно до ст.12 КПК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна, даний запобіжний захід не може запобігти зазначеним ризикам.

Також, до підозрюваного ОСОБА_7 , не може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями відсутні.

До підозрюваного ОСОБА_7 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваний вчинив особливо тяжкі злочини, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна, тому такий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, наявний високий ступінь ризику переховуванню останнього від органів досудового розслідування та суду, а тому слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

25.07.2023 ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 22.09.2023.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальнихправопорушеньдоведена слідчим та сумнівів не викликає.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , та відомості про його особу, в їх сукупності.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 2553 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України, слідчий суддя, керуючись п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив розмір застави щодо підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000464.

На підставі зазначеного, слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочинів та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим - немає.

Таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено, а також не встановлено колегією суддів під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга захисника з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183,184, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 25 липня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4