Справа № 308/7531/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

за участі захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/448/23 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , захисника ОСОБА_17 та захисника ОСОБА_18 в інтересах ОСОБА_19 ,захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000334, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2022, за обвинуваченням ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255; ч.4 ст.28, ч.3 ст.307; ч.4 ст.28, ч.3 ст.311; ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255; ч.4 ст.28, ч.3 ст.307; ч.4 ст.28, ч.3 ст.311; ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255; ч.4 ст.28, ч.3 ст.307; ч.4 ст.28, ч.3 ст.311; ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_24 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255; ч.4 ст.28, ч.3 ст.307; ч.4 ст.28, ч.3 ст.311; ч.4 ст.28, ч.2 ст.317; ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255; ч.4 ст.28, ч.3 ст.307; ч.4 ст.28, ч.3 ст.311; ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_22 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255; ч.4 ст.28, ч.3 ст.307; ч.4 ст.28, ч.3 ст.311; ч.4 ст.28, ч.2 ст.317; ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255; ч.4 ст.28, ч.3 ст.307; ч.4 ст.28, ч.3 ст.311; ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_25 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255; ч.4 ст.28, ч.3 ст.307; ч.4 ст.28, ч.3 ст.311; ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_26 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307; ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307; ч.1 ст.309 КК України задоволено повністю.

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_15 строком на 60 діб, тобто до 18 вересня 2023 року.

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 строком на 60 діб, тобто до 18 вересня 2023 року.

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_23 строком на 60 діб, тобто до 18 вересня 2023 року.

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_24 строком на 60 діб, тобто до 18 вересня 2023 року.

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_20 строком на 60 діб, тобто до 18 вересня 2023 року.

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_22 строком на 60 діб, тобто до 18 вересня 2023 року.

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_21 строком на 60 діб, тобто до 18 вересня 2023 року.

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 строком на 60 діб, тобто до 18 вересня 2023 року.

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_14 строком на 60 діб, тобто до 18 вересня 2023 року.

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_16 строком на 60 діб, тобто до 18 вересня 2023 року.

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_19 строком на 60 діб, тобто до 18 вересня 2023 року.

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_12 строком на 60 діб, тобто до 18 вересня 2023 року.

З матеріалів контрольного провадження вбачається, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження № 0000334 від 29.06.2022, за обвинуваченням: З матеріалів контрольного провадження вбачається, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження № 0000334 від 29.06.2022, за обвинуваченням: ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_24 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_22 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 309 КК України; ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_25 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_26 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

У кримінальному провадженні прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою. Підставою для продовження застосованих запобіжних заходів є наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які, на переконання не змінилися та є достатніми для тримання обвинувачених під вартою. Так, прокурор вважав, що перебування обвинувачених на волі може негативно вплинути на хід судового розгляду, оскільки вони зможуть вчиняти тиск на основного свідка у кримінальному провадженні. Крім того, прокурор звертав увагу на те, що більшість обвинувачених є мешканцями інших регіонів, тому не зможуть виконувати покладені на них обов`язки та матимуть змогу ухилятися від суду, знаючи про покарання, яке їм буде загрожувати, а також зможуть продовжити злочинну діяльність.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 вказує на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою та покласти на ОСОБА_10 обов`язки визначені ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_11 просить ухвалу суду від 21.07.2023 року скасувати й постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою або грошову заставу.

Захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_23 просить ухвали суду від 21.07.2023 року про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_23 скасувати та постановити нову, якою відносно ОСОБА_23 застосувати запобіжний захід у виді застави.

В інтересах обвинуваченого ОСОБА_21 захисник-адвокат ОСОБА_7 просить ухвали суду від 21.07.2023 року про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати та постановити нову, якою відносно останнього застосувати запобіжний захід у виді застави.

З аналогічних підстав захисник-адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвали суду від 21.07.2023 року про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_22 та постановлення нової, якою відносно останнього застосувати запобіжний захід у виді застави.

В інтересах обвинуваченого ОСОБА_20 захисник-адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду від 21.07.2023 року про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_20 скасувати та постановити нову, якою відносно останнього застосувати запобіжний захід у виді застави.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 просить ухвалу суду від 21.07.2023 про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_13 скасувати та постановити нову, якою відносно ОСОБА_13 застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує на те, що стороною обвинувачення не дотримано вимоги обґрунтованої підозри, оскільки така обґрунтовується припущеннями, неналежними й недопустимим доказами, здобутими з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 захисник-адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу суду від 21.07.2023 про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_15 скасувати та постановити нову, якою відносно ОСОБА_15 застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує на те, що стороною обвинувачення не дотримано вимоги обґрунтованої підозри, оскільки така обґрунтовується припущеннями, неналежними й недопустимим доказами, здобутими з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 захисник-адвокат ОСОБА_6 просить з аналогічних підстав скасувати ухвали суду від 21.07.2023 про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_14 та постановити нову, якою відносно ОСОБА_14 застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує на те, що стороною обвинувачення не дотримано вимоги обґрунтованої підозри, оскільки така обґрунтовується припущеннями, неналежними й недопустимим доказами, здобутими з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_16 просить ухвалу суду від 21.07.2023 про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_16 скасувати та постановити нову, якою відносно ОСОБА_16 застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисники адвокати ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_19 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_19 .

Заслухавши суддю-доповідача, захисників, прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Оскільки апеляційні скарги подані лише в інтересах обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , то ухвала судді переглядається лише в цій частині.

За приписами ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Висновок суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні висновки такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами та обставинами кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 обвинувачуються, у тому числі, у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, зокрема санкцією ч. 3 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, у свою чергу, ч. 1, 2 ст. 255 КК України встановлено можливість застосування основного покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 та від 5 до 12 років, відповідно. До того ж кримінальні правопорушення, передбачені статтями 307, 311 і 317 КК України, є злочинами у сфері обігу особливо небезпечних наркотичних засобів, що створює загрозу для здоров`я населення і такі мають значний ступінь суспільної небезпеки та значний резонанс у суспільстві.

Апеляційний суд також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , тяжкість кримінальних правопорушень, а також те, що судове провадження не закінчено, дають достатні підстави вважати, що обвинувачені, перебуваючи на волі можуть ухилятися від явки до суду, негативно впливати на хід судового розгляду, вчиняти тиск на основного свідка у кримінальному провадженні, продовжувати злочинну діяльність, та не будуть виконувати процесуальні рішення, а також перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Судом першої інстанції також обґрунтовано враховано і ту обставину, що ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , тобто всі окрім ОСОБА_10 , зареєстровані поза межами Закарпатської області, що додатково свідчить про можливість перешкоджанню встановлені істини у даному кримінальному провадженні та ризику переховування їх від суду.

Таким чином, колегія суддів констатує, що продовжує залишатися реальним ризик того, що кожний з обвинувачених, перебуваючи на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Крім того, актуальним залишається ризик незаконного впливу на свідка, який конфіденційно співпрацює зі стороною обвинувачення, з метою зміни ним показань на їх користь, зокрема, будучи на волі обвинувачені зможуть здійснити підкуп чи застосувати насильство щодо нього. При цьому колегія суддів критично оцінює доводи сторони захисту, про неможливість впливу на вказаного свідка, через що останній допитаний в порядку ст. 225 КПК України, оскільки такі не спростовують того, що залучений до конфіденційного співробітництва свідок, який обвинуваченим добре знайомий, не зможе почувати себе у безпеці у випадку, якщо знатиме, що будь-хто з числа обвинувачених перебуватиме на волі.

Вищенаведене, на думку колегії суддів, свідчить і про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що встановлені при застосуванні запобіжних заходів щодо обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 ризики, - на даний час не зменшилися й не відпали.

Оцінивши всі обставини у сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 .

Такий висновок суду не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою, допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність з боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24.07.2003; «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968; «Штегмюллер проти Австрії» від 10.11.1969; «Мацнеттер проти Австрії» від 10.11.1969; «Летельєр проти Франції» від 26.06.1991.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З матеріалів контрольного провадження також вбачається, що сторона захисту під час розгляду клопотання не посилалась на наявність даних, які б підтверджували, що передбачені ст. 177 КПК України ризики, встановлені при обранні та продовженні обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зменшилися або відпали.

На наявність таких даних сторона захисту не посилається і в апеляційних скаргах.

Колегія суддів вважає, що продовження обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що, дійшовши висновку про необхідність продовження обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 строку тримання під вартою, суд першої інстанції належним чином врахував і те, що останні обвинувачуються в тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість визначення обвинуваченим розміру застави, з чим погоджується і колегія суддів, вважаючи, що факт неможливості визначення обвинуваченим розміру застави підтверджується вищенаведеними обставинами та ґрунтується на вимогах КПК України, зокрема, положеннях ст. 177, 178, ч. 5 ст. 183 КПК України.

Щодо обвинувачених ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 колегія суддів дійшла наступного висновку.

Апеляційний суд не може погодитись з висновками суду першої інстанції про неможливість запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування до вказаних обвинувачених альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави з огляду на таке.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою.

Колегія суддів також враховує практику ЄСПЛ, згідно якої « Розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у контексті обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи та поведінка заявника і відповідних органів державної влади, які розглядають справу …», а також « …що саме національні суди повинні організовувати провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним…» (див. пункти 90 та 93).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п.3 ст.5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Також, відповідно до рішення ЄСПЛ по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Крім того, ЕСПЛ, 13 січня 2022 року виніс рішення у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15), де зазначив, що застава має на меті передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

Під час апеляційного перегляду захисником - адвокатом ОСОБА_7 було заявлено і судом перевірено, що ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 частково визнають вину у пред`явленому їм обвинуваченні.

Вказана обставина підтверджує сприяння вказаними особами встановленню істини і прискорює судовий розгляд.

Про безпідставний тривалий розгляд кримінального провадження судом першої інстанції, зазначено, що вирішення питання про тримання під вартою його підзахисних відбувається вже 7-й раз, проте сторона обвинувачення не надала нових доказів, які б свідчили про те, що існуючі раніше ризики продовжують існувати та не зменшились.

Встановлено, що ОСОБА_23 позитивно характеризується, є несудимим, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, одружений, проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх доньок ( ОСОБА_27 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_28 - ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

ОСОБА_22 позитивно характеризується, є несудимим, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який згідно висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 04.11.2021 року № ІРЦ-85988/2021/291615 є дитиною із затримкою психічного розвитку та порушенням мовлення (ЗНМ1 рівня- загальне недорозвинення мови).

ОСОБА_21 є несудимим, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки та повноцінну сім`ю, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З характеристики наданої ТОВ «КомЕнерго-Сервіс» від 16.01.2023 року № 16 вбачається, що характеризується він позитивно, жодних скарг та заяв від сусідів та мешканців мікрорайону не надходило. Згідно з інформацією з Єдиного реєстру у приватній власності ОСОБА_21 є тільки частка в розмірі 3/4 , що не має значної матеріальної цінності.

ОСОБА_20 є несудимим, на початку війни у 2022 році приймав участь в самообороні Святошинського району, як доброволець, на посаді стрільця, командира відділення. Останній є також спортсменом, займається кікбоксингом. Український союз кікбоксингу надав також йому позитивну характеристику, з якої вбачається і підтримка молодіжного спортивного руху, і розвиток фізичної культури і спорту серед юнаків та дітей. З місця проживання також надано позитивну характеристику щодо ОСОБА_20 . З останньої вбачається, що він є ввічливим і працьовитим, бере активну участь у громадському житті кварталу. Має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх доньок ОСОБА_31 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_32 ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

За вказаних обставин, а також враховуючи тривалість розгляду кримінального провадження та тривалість перебування обвинувачених під вартою, колегія суддів вважає за необхідне визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21

При цьому, посилання прокурора в суді апеляційної інстанції на неможливість застосування до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави чи іншого більш м`якого, є безпідставними.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на характер інкримінованих ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 злочинів, майнового стану обвинувачених, а також доведених прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що застава в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігти вищевказаним ризикам.

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, обсягу обвинувачення, пред`явлених ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , майнового та сімейного стану останніх, інших даних про їх особу та доведених ризиків, до ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 необхідно, разом з продовженням строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити заставу у розмірі 80 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720,00 грн., яка в повній мірі відповідає майновому стану обвинувачених, не є завідомо непомірною для них, здатна забезпечити виконання останніх покладених на них обов`язків та відповідає вимогам КПК України та практиці ЄСПЛ.

За таких обставин, апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , захисника ОСОБА_17 та захисника ОСОБА_18 в інтересах ОСОБА_19 , слід залишити без задоволення, апеляційні скарги захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , задовольнити частково, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2023 року змінити.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , захисника ОСОБА_17 та захисника ОСОБА_18 в інтересах ОСОБА_19 - залишити без задоволення.

Апеляційні скарги захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , - задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2023 року змінити в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , та ОСОБА_21 .

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_23 , який продовжено ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2023 року на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720.00 гривень.

В разі сплати застави покласти на ОСОБА_23 наступні обов`язки:

-прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; -не спілкуватися з визначеними судом особами.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_20 , який продовжено ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2023 року на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720.00 гривень.

В разі сплати застави покласти на ОСОБА_20 наступні обов`язки:

-прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; -не спілкуватися з визначеними судом особами.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_22 , який продовжено ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2023 року на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720.00 гривень.

В разі сплати застави покласти на ОСОБА_22 наступні обов`язки:

-прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; -не спілкуватися з визначеними судом особами.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_21 , який продовжено ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2023 року на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720.00 гривень.

В разі сплати застави покласти на ОСОБА_21 наступні обов`язки:

-прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; -не спілкуватися з визначеними судом особами.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді