Справа № 308/641/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/44/23, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2021.

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з неповною середньою освітою, непрацюючий, неодружений, несудимий, засуджений:

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 02 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: кросівки темного кольору з маркуванням «Adidas», кросівки білого кольору з маркуванням «Nike» - повернуто власникам за належністю.

Згідно вироку ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 26.12.2017 близько 21 год, діючи за попередньою змовою та з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, таємно, перебуваючи в крамниці «Нон-стоп», що знаходиться за адресою: Ужгородський район, с. Соломоново, вул. Леніна, 89, звідки викрали пару кросівок з маркуванням «Adidas», викрали пару кросівок з маркуванням «Nike» та поліроль для меблів «Mebelux», після чого покинули місце вчинення злочину. Згідно з висновком товарознавчої експертизи № 0-8 від 04.01.2018 ринкова вартість наданих на дослідження зимових кросівок коричневого кольору з маркуванням «Adidas» становить 1070 грн, ринкова вартість наданих на дослідження кросівок з маркуванням «Nike» становить 388 грн, ринкова вартість поліролі для меблів становить 40,65 грн. Таким чином, умисними діями ОСОБА_8 завдав матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму, що становить 1499 грн.

-2-

За таких обставин, ОСОБА_8 обвинуваться у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

В апеляційній скарзі, захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вирок суду від 27.04.2021 скасувати, повернувши кримінальне провадження до суду першої інстанції на новий розгляд. В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість вироку суду, який підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, про порушення судом першої інстанції презумпції невинуватості, оскільки у вироку суду безпідставно зазначено про те, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення у співучасті з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , матеріали щодо яких виділено в окреме провадження. При цьому судом першої інстанції здійснено розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 без участі ОСОБА_9 , чим позбавлено його права на захист. Також зазначає про відсутність в матеріалах кримінального провадження документів, які вказані в реєстрі досудових розслідувань, а й відсутні висновки судової економічної експертизи, без яких обвинувачення є неможливим. У вироку суду не зазначено на підставі чого суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, промову прокурора ОСОБА_5 , яка частково підтримала апеляційну скаргу захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За приписами ч. 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України, вид і розмір призначеного йому покарання в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин апеляційним судом не перевіряються.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

-3-

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, однією з яких є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ст. 17 КПК України передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою (ч. 5 ст. 17 КПК України).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочинів, форми вини і його мотивів. Але суд позбавлений права вирішувати питання про винуватість особи, щодо якої матеріали кримінального провадження виділенні в окреме провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в мотивувальній частині вироку констатував про факт вчинення ОСОБА_8 таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , проте як слідує з реєстру матеріалів досудового розслідування, матеріали кримінального провадження щодо останніх виділені в окреме провадження.

Колегія суддів частково погоджується з доводами захисника-адвоката ОСОБА_6 стосовно того, що судом першої інстанції порушено презумпцію невинуватості та встановлено преюдиціальний факт, а тому вирок суду необхідно скасувати й повернути кримінальне провадження до суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити про таке.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у встановленому законом порядку.

У національному законодавстві презумпцію невинуватості як один з основних конституційних принципів судочинства відображено в ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК України. Згідно з цими правовими нормами, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Чинний КПК України не звільняє сторону обвинувачення від доказування відповідних обставин у кримінальному провадженні щодо однієї особи в разі наявності судового рішення стосовно іншої особи.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 23.02.2016 в справі «Навальний і Офіцеров проти Росії» (Navalnyy and Ofitserov v Russia, заяви № 46632/13 і № 28671/14) підкреслив, що обставини, встановлені у провадженні, в якому не беруть участь інші обвинувачені, не повинні мати преюдиціальне значення для їх справ. Статус доказів,

-4-

використаних в одній справі, повинен залишатися суто відносним, а їх сила обмежуватися даними конкретного провадження. Особливо це стосується вироків, ухвалених на підставі угоди.

Статтею 409 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є: 1) неповнота судового розгляду; 2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; 3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: 1) за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито; 2) судове рішення ухвалено незаконним складом суду; 3) судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою; 4) судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою; 5) судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання; 6) порушено правила підсудності; 7) у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Окрім того ст. 415 КПК України визначено, що підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції є: 1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2,3,4,5, 6,7 частини другої статті 412 цього Кодексу; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; 3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

З огляду на зазначені норми права, захисником-адвокатом ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не наведено належних обґрунтувань на підтвердження заявлених вимог щодо скасування вироку щодо ОСОБА_8 та направлення кримінального провадження до суду першої інстанції на новий розгляд.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що встановлені вироком щодо ОСОБА_8 обставини можуть бути використані як беззаперечний доказ вини, зокрема, ОСОБА_9 також є безпідставними.

Більше того, інші процесуальні кодекси так само передбачають обмежену преюдиціальність вироку чи ухвали суду, постановлених в кримінальному провадженні. Так, відповідно до ч. 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, і лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Такі ж норми містяться у ст. 82 ЦПК України та ст. 75 Господарського кодексу України.

Посилання захисника-адвоката ОСОБА_6 на те, що ОСОБА_9 не є учасником процесу у цьому кримінальному провадженні та його права та інтереси порушено вироком відносно ОСОБА_8 , є безпідставним.

-5-

Вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 хоч і містить твердження, що кримінальне правопорушення останній вчинив за попередньою змовою групою осіб, за участю ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , однак дослідження та оцінка правомірності дій ОСОБА_9 , а так само і ОСОБА_10 , суд не здійснював, тим більше не вирішував наперед питання про їхні права, свободи чи інтереси, і не встановлював преюдиціальних фактів щодо них.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з помилковістю зазначення судом у вироку прізвища, ім`я та по-батькові ОСОБА_9 та ОСОБА_10 при викладенні обставин факту вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 - таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб та вважає, що такі недоліки можуть бути усунуті шляхом зміни апеляційним судом вироку суду першої інстанції та виключення посилання на прізвища ОСОБА_9 та ОСОБА_10 із зазначенням формулювання «особи, відносно яких матеріали кримінального провадження виділено в окреме провадження».

Тому колегія суддів вважає за необхідне, в даному випадку виключити з мотивувальної частини вироку при викладенні формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України, визнаного судом доведеним, посилання на прізвище та ініціали ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зазначивши про те, що злочинні діяння ОСОБА_7 вчинив разом з особами, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п. 4. ч. 1 ст. 408 та п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України змінити вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки така зміна не погіршує його становища, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2021 щодо ОСОБА_14 ,- змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на прізвище, ім`я та по батькові осіб - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які разом з ОСОБА_15 вчинили кримінальне правопорушення, і вважати, що злочинні діяння ОСОБА_7 вчинив разом з особами, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження.

В решті вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2021, щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Закарпатського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді