справа № 208/6753/22
провадження № 1-кп/208/259/23
УХВАЛА

про призначення до судового розгляду

14 грудня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні призначеного 09.12.2022 року, розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000839, які надійшли з Кам`янської окружної прокуратури 09.12.2022 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, раніше неодноразово судимого,

який обвинувачується за ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла зазначена справа.

Під час проведення підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, підстав для повернення обвинувального акту прокурора чи закриття кримінального провадження, не вбачається. Справа підсудна Заводському районному суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. На стадії досудового слідства обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Учасники судового провадження - прокурор, обвинувачений, захисник, кожен окремо, вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, і суд не вбачає для цього перешкод.

Прокурором заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, яке аргументовано наступним.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, немає сталих соціальних зв`язків та може в будь-який момент залишити або змінити місце мешкання, намагаючись переховуватись від суду для уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення. ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, що свідчить що він не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, може продовжити злочинну діяльність.

Обвинуваченому відоме місце проживання свідків та потерпілої, і знаходячись на свободі існує ризик незаконного на них впливу.

Зазначене вказує на існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, і інший запобіжний захід на його думку не забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Адвокат заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши про недоведеність ризиків застосування найбільш суворого запобіжного заходу. ОСОБА_7 має постійне місце мешкання, соціальні зв`язки. Обвинувачений не переховувався від суду. Просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Обвинувачений підтримав думку свого адвоката.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження.

ЄСПЛ у рішеннях в справах «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції» неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три років.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано, а саме в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачуються у вчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є раніше неодноразово судимим за умисні, у тому числі тяжкі злочини, відбував покарання у виді позбавлення волі у відповідних установах. В провадженнях інших судів перебувають три кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні корисливих умисних злочинів, в тому числі тяжких.

15.06.2021 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. 07.10.2022 року обвинуваченому змінено запобіжний захід на домашній арешт за місцем мешкання у м. Запоріжжя. Датою вчинення нового злочину у м. Кам`янське, інкримінований ОСОБА_7 , є 18.10.2022 року, тобто через 11 днів з дня звільнення його з під варти.

Дані, про те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, відсутні. Суд вважає про доведеність існування ризиків переховування обвинуваченого від суду з огляду на міру покарання яка загрожує тому у разі визнання винним, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Також, у разі звільнення ОСОБА_7 з під варти, на думку суду суттєво посилиться ризик його незаконного впливу на свідків та потерпілу.

Суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» та «Вемгофф проти Німеччини»

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також ЄСПЛ визнав, що враховуючи серйозність висунутого обвинувачення, державні органи можуть виправдано вважати про існування такого ризику.

Суд вважає, що у даному випадку, доцільність зміни запобіжного заходу не перевищує суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Відповідно до ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Суд вважає, що з врахуванням обставин справи, особи обвинуваченого та його матеріального становища, розмір застави який достатньою мірою забезпечить належне виконання ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків повинен становити 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 314-316, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, на 21.12.2022 року о 11.30 годині.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 11.02.2023 року.

У разі внесення на рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, вважати, що до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді застави та в цьому випадку покласти на обвинуваченого наступні обов`язки передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по справі поза межами судового засідання.

В задоволенні клопотання сторони захисту щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, окрім застави, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду, в частині обрання запобіжного заходу, може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1