справа № 642/4233/23
провадження № 1кп/642/409/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Тимошівка, Новоукраїнського району, Кировоградської області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 08.06.2016 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 роки; 29.08.2017 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70 ч.4, 71 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця; на підставі ст. 72 ч.5 КК України зараховано строк попереднього утримання із розрахунку 1 день за 2 дня з 23.05.2017 по 20.06.2017 року; звільнився 18.02.2022р. з Вознесенської ВК Миколаївської області № 72 за відбуттям строку покарання

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч. 4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

22.01.2023 року, точний час у ході судового розслідування не встановлено, але не пізніше 21 години 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходився у кімнаті № 4 модульного містечка КЗ «Харківського міського центру реінтеграціх бездомних осіб» за адресою: м. Харків, вул. Малопанасівська, 16а, де побачив банківську картку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на лежала на тумбочці біля ліжка.

Після чого у ОСОБА_5 виник прямий умисел направлений на викрадення банківської картки, що є офіційним документом відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000, ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року.

Реалізуючи свій прямий умисел ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів та з метою подальшого незаконного заволодіння грошовими коштами належними ОСОБА_6 , підійшов до тумбочки та своєю правою рукою узяв вказану картку та заховав до кишені своєї куртки, таким чином заволодівши банківською карткою, яка є офіційним документом відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000, ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000, шляхом викрадення.

Крім того, 22.01.2023 року після незаконного привласнення банківської картки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розуміючи, що на вказаній банківській картці є грошові кошти та знаючи пін код від неї, у останнього виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, що введений на підставі указу № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України

«Про правовий режим воєнного стану» по всій території України, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, який неодноразово продовжувався, ОСОБА_5 о 21 год. 38 хв. прийшов до банкомату ПАТ КБ «Приватбанк» САНА 2602, який розташований у вестибюлю станції метро «Центральний ринок», за адресою: м. Харків, пров. Піскуновський, 4, де використовуючі викрадену у ОСОБА_7 картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , здійснив крадіжку грошових коштів шляхом використання вищевказаної банківської картки та пін - коду на суму 10000 гривень, таким чином заволодівши ними.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 22.01.2023 року після незаконного привласнення банківської картки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розуміючи, що на вказаній банківській картці є грошові кошти та знаючи пін код від неї, у останнього виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, що введений на підставі указу № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, який неодноразово продовжувався, ОСОБА_5 о 22 год. 11 хв. прийшов до банкомату АТ «Ощадбанк» А02000044, який розташований на Південному вокзалі м. Харкова, за адресою: м. Харків, вул. Привокзальна, 1, де використовуючі викрадену у ОСОБА_7 картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , здійснив крадіжку грошових коштів шляхом використання вищевказаної банківської картки та пін - коду на суму 2000 гривень, таким чином заволодівши ними.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєних кримінальних правопорушеннях, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Прохав суворо його не карати. Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 визнав у повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом враховано, що потерпілий та його представник подали до суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану та викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має незняту та не погашену судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та знов вчинив умисні злочини, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_5 покарання межах ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, із заст. ст.70 КК України у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.

Призначене судом покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої злочином в сумі 12 800 грн., підлягає задоволенню, оскільки провина обвинуваченого в заподіяні цих збитків доведена повністю письмовими доказами.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України за якими призначити йому покарання:

за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років;

за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 до відбуття покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 13.06.2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили залишити у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Речові докази: конверт із диском (вх.1131527 ВБ) залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 12800 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1