Справа № 632/1016/23
провадження № 1-кс/632/159/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 01.05.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, громадянина України, який має професійно - технічну освіту, офіційно не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, строком на 60 днів у Держаній установі «Харківський слідчий ізолятор» з визначенням розміру застави, -

У С Т А Н О В И В:

27 липня 2023 року слідчий СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотаннями, погодженими з прокурором, який призначений у даному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

В обґрунтування свого клопотання слідчий надав такі відомості: СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000150 від 01.05.2023 року. Відомості по даному факту внесені за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

У ОСОБА_5 , в порушення «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою КМУ №589 від 03.06.2009, в невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, виник умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини - «РVР».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно придбав у невстановленій кількості особливо небезпечну психотропну речовину - «РVР» та зберігав її за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого її незаконного збуту іншим особам.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини - «РVР», ОСОБА_5 , за невстановлених в ході досудового розслідування обставин та невстановлений час, за допомогою свого мобільного телефону марки «Хіаomі Redmi Note», ІМЕІ - НОМЕР_1 , ІМЕІ - 2 НОМЕР_2 , на якому був встановлений мобільний додаток - месенджер «Те1еgram», створив акаунт « ОСОБА_7 ».

23.05.2023 року о 13 год. 19 хв. ОСОБА_5 , на акаунт « ОСОБА_7 » в месенджері «Те1еgram», який був встановлений на вищевказаний мобільний телефон, отримав повідомлення від ОСОБА_8 під нікнеймом « ОСОБА_9 », який здійснював оперативну закупку, про бажання придбання особливо небезпечної психотропної речовини - «РVР».

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 , того ж дня о 13год. 26 хв., діючи з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини - «РVР», в переписці з ОСОБА_8 , за допомогою месенджеру «Те1еgram», домовився про її незаконний збут, повідомивши останньому номер банківської карти, саме № НОМЕР_3 , на яку потрібно було здійснити переказ грошових коштів в сумі 1200 гривень, як плату за РVР.

Після чого, ОСОБА_8 , того ж дня, о 13год. 51 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою терміналу № 66952 ТОВ «СВІФТ-ГАРАНТ», здійснив переказ грошових коштів в сумі 1200 гривень на номер банківської карти № НОМЕР_3 , про що повідомив ОСОБА_5 , відіславши йому, за допомогою месенджеру «Те1еgram», фотознімок квитанції про сплату вказаних грошових коштів.

В подальшому, отримавши від ОСОБА_8 підтвердження, у вигляді фотознімку квитанції про сплату вартості особливо небезпечної психотропної речовини - «РVР», ОСОБА_5 , перебуваючи у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , близько 15 год. 02 хв. того ж дня взяв раніше заготовлені 2 полімерні згортки, всередині яких знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, та направився до будинку АДРЕСА_3 , де близько 15 год. 03 хв. того ж дня у 4 під`їзді на 1 поверсі під сходами поклав «закладку».

Після цього, того ж дня, о 15 год. 07 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в невстановленому досудовим слідством місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повідомив про місце знаходження вищевказаної особливо небезпечної психотропної речовини ОСОБА_8 , надіславши йому за допомогою месенджеру «Те1еgram», фотознімок місця розташування «закладки».

В подальшому, ОСОБА_8 о 15 год. 20 хв., знаходячись в 4 під`їзді будинку АДРЕСА_3 , вказав працівникам поліції місце знаходження 2 полімерних згортків, тобто «закладки», які були вилучені та в яких знаходилась речовина загальною масою 0,6973 грама, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений - «РVР».

Таким чином, ОСОБА_5 за 1200 гривень продав ОСОБА_8 , тобто незаконно збув особливо небезпечну психотропну речовину - РVР, маса якої в складі наданої на дослідження речовини, складає 0,6973 грам, які були вилучені працівниками ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, а також збут особливо небезпечної психотропної речовини.

25.07.2023 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

26.07.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відтак, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК У країни, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали викладене слідчим у клопотанні та додали, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Є низка певних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: по-перше, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, розуміючи тяжкість вчиненого, бо його дружина за кордоном, малолітніх дітей чи батьків похилого віку він на утриманні не має; по-друге, він може впливати на свідка та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні; по-третє, може вчинити інше кримінальне правопорушення в сфері обігу наркотичних засобів, а захисту підлягає життя та здоров`я громадян і захист їх прав має особливе суспільне значення. Окремо наголосив прокурор на тому, що не відомо скільки грошових коштів є у наявності у підозрюваного і визначити суму застави максимальну у розмірі 80-ти прожиткових мінімумів доходів громадян.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, та просили застосувати більш м`який альтернативний запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки вважають, що сторона обвинувачення не довела що підозрюваний може бути суспільно небезпечним, так, він має дружину, судимостей немає.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані письмові докази, слідчий суддя доходить подальшого висновку.

Про скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, 26.07.2023 року слідчим СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 складено повідомлення про підозру, яке відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та вручено ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_6 .

Допитаний у той же день підозрюваний, щодо обставин вчинення зазначеного злочину, вину визнав, щиро кається.

Наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_5 кримінального правопорушення - злочину, підтверджується наступними зібраними доказами, а саме: протоколом огляду місця події, проведеним на місці скоєння правопорушення, а саме під`їзду № 4 в б. АДРЕСА_4 , де були вилучені речові докази для призначення експертиз; протоком допиту свідка, протоколом огляду грошових коштів, висновком експерта про наявність у вилучених пакетах небезпечної психотропної речовини «РVP»; протоколом затримання підозрюваної особи; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 01.05.2023 слідчим СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 за № 0000150, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, згідно п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на свідка чи іншого підозрюваного; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого. Інший підозрюваний та свідок ще не допитані судом, який має безпосередньо отримати їх свідчення вже на стадії провадження у суді по суті обвинувачення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»§58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Вирішуючи клопотання слідчим суддею встановлено, що строк тривання досудового розслідування не перевищує 60 днів, тому, відповідно до вимог ст.ст. 115, 219, 295 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд також констатує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Окрім цього, суд враховує вік обвинуваченого та стан його здоров`я, відсутність міцності соціальних зв`язків, а саме те, що він, зараз проживає без дружини, не має неповнолітніх дітей та батьків похилого віку.

Відтак, суд приходить до висновку, що вказані ризики, на цей час є реальними, враховуючи зміст пред`явленої підозри, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких ОСОБА_5 підозрюється.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін може переховуватися від суду.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України. Суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним (обвинуваченим) кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Вказані обставини судом враховані при розгляді клопотання.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, продовжують існувати. Застосування домашнього арешту не є доцільним, оскільки підозрюваний в домашніх умовах не позбавлений можливості використовуючи мережу інтернет чи мобільного телефону продовжувати скоювати правопорушення, в я кому він підозрюється. Також і особисте зобов`язання не може бути застосоване з вказаних причин.

Суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від суду спростовують доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин клопотання захисника про обрання альтернативного, більш м`якого виду запобіжного заходу, суд залишає без задоволення.

В даному випадку необхідно застосувати заставу. Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Прокурор запросив визначити суму застави у розмірі 80-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 214 720,00 грн., проте, через недоведеність реальних статків підозрюваного суд вважає, що достатньою сумою застави буде 69 784,00 грн., що становить 26 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Строк запобіжного заходу відраховувати з 25 липня 2023 року по 22 вересня 2023 року, включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави у межах двадцяти шести розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 69 784 (шістдесят дев`ять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп., яку необхідно внести на депозитний рахунок територіального управління державної судової адміністрації України у Харківській області (рахунок UA0006674, одержувач ТУ ДСА України у Харківській області, код одержувача 26281249, банк Державна казначейська служба України, МФО банку 820172 (справа № 632/1016/23, провадження 1-кс/632/159/23) до спливу терміну тримання під вартою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає: Харківська область, Лозівський район м. Первомайський, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця перебування;

-утриматися від спілкування з потерпілими та свідками поза дозволом слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

-Заборонити ОСОБА_5 будь-яке спілкування з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_5 .

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти, повідомивши усно та письмово Первомайський міськрайонний суд Харківської області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави та подальшого невиконання обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді або суду без поважних причин, застава звертається у дохід держави. Застава, що не була звернена у дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії запобіжного заходу.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня виготовлення її повного тексту до Харківського апеляційного суду.

Суддя:ОСОБА_1