У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2023 року про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Южне Одеської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000242.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання строком до 11.09.2023 р., з покладанням обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає та з місця, в якому він проходить військову службу, без дозволу слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання, місця перебування та місця проходження військової служби.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого суді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування та продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, без можливості внесення застави.

Узагальнені доводи апелянта.

Прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов помилкового висновку про те, що прокурором не доведено ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням вогнепальної зброї, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, та розуміючи усю тяжкість вчиненого ним злочину, та, з метою уникнення покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, як наслідок ухилятися від кримінальної відповідальності. Крім того, підозрюваному ОСОБА_6 відоме місце мешкання свідка ОСОБА_8 та місце лікування потерпілого ОСОБА_9 , тому, перебуваючи на волі, він може вживати заходів впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, шляхом погроз фізичною розправою, знищенням або пошкодженням майна, вмовлянням, тощо, з метою зміни показань на його користь. Також, через те, що ОСОБА_6 відомий потерпілий ОСОБА_9 та безпосередній свідок події та їх місце мешкання може продовжити вчиняти хуліганські дії та інші злочини відносно них, та без покладених на нього раніше визначених обов`язків, обвинувачений з метою уникнення відповідальності може вчинити інші тяжкі кримінальні правопорушення, пов`язані з порушенням встановленого порядку несення військової служби, у тому числі злочини, передбачені ст. ст. 407, 408 КК України, тощо.

Враховуючи наявність ризиків, вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, відносно підозрюваного буде недостатнім, так як не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним ризикам на час проведення досудового розслідування.

Зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги дані про особу підозрюваного та його репутацію, не надано об`єктивної оцінки доказам сторони обвинувачення, згідно яким підозрюваний ОСОБА_6 має негативну репутацію, що підтверджується тим, що останній самовільно залишив місце розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , без документів, які посвідчують право керування транспортним засобом, у якому виявлено та вилучено 227 набоїв, які ОСОБА_6 перевозив без передбаченого законом дозволу та після вжиття алкогольних напоїв, у нічний час доби, знаходячись поза межами військової частини вчинив незаконні дії із застосуванням вогнепальної зброї проти життя та здоров`я потерпілого.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000242 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.06.2023 р. о 22.20 год. (точного часу не встановлено), ОСОБА_6 знаходився в гаражному приміщенні № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Центральний» в смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, де вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . Під час спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 виникла словесна перепалка та вони вийшли на вулицю і перебували поблизу вказаного гаражу.

В подальшому, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на грубе порушення громадського порядку, із застосуванням вогнепальної зброї, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виражалась у створенні загрози життю та здоров`ю людей, із застосуванням вогнепальної зброї, з ціллю самоствердження за рахунок залякування сторонніх осіб, що виразилось в ігноруванні загальновизнаних норм моралі та правил поведінки в суспільстві, нахабному поводженні та прояву грубої сили з хуліганських спонукань, ОСОБА_6 , привів у бойові готовність вогнепальну зброю, яка перебуває у його постійному користуванні, а саме автомат Калашникова та умисно здійснив не менше 3 пострілів з вказаної зброї в бік ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які перебували на вулиці біля вказаного гаража, після чого ОСОБА_6 місце вчинення кримінального правопорушення покинув. В результаті хуліганських дій ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового поранення правої сідниці, масивної кровотечі, шоку третього ступеня, садна, забою грудної клітини з правої сторони.

12.06.2023 р. ОСОБА_6 затримано, в порядку ст. 208 КК України, та цього ж дня, повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

14.06.2023 р. слідчим суддею Миколаївського районного суду Миколаївської області відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 11.08.2023 р. включно.

03.08.2023 р. слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання слідчий мотивував тим, що встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та не відпали, а також неможливо завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_6 під вартою, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих дій.

Врахувавши, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, доведення прокурором наявності ризику переховування від слідства та суду, але не доведення прокурором наявності інших заявлених ризиків, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на дані про особу підозрюваного та його репутацію, який має міцні соціальні зв`язки, офіційно одружений, утримує двох малолітніх дітей, позитивно характеризується, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, є учасником бойових дій з 2016 року, на даний час проходить військову службу в Збройних Силах України, за місцем служби характеризується позитивно, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із зобов`язанням виконувати покладені на нього судом процесуальні обов`язки, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

За змістом вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання у кримінальному провадженні, зокрема, дані протоколів прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.06.2023 р., огляду місця події від 12.06.2023 р., допиту потерпілого ОСОБА_10 , допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , висновків експертів та інші долучені матеріали, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, зазначеного у повідомленні про підозру.

Обґрунтовуючи правові підстави для продовження застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор в апеляційній скарзі зазначив, що такий запобіжний захід необхідний з метою запобігання переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та потерпілого, та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, дійсно має місце з огляду на те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.

Разом з тим, прокурором не доведено, наявності таких ризиків, як незаконний влив підозрюваного на потерпілого або свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місця мешкання, одружений, має двох малолітніх дітей, тобто має міцні соціальні зв`язки, є учасником бойових дій з 2016 року, на даний час проходить службу в Збройних Силах України, де позитивно характеризується, постійно перебуває у місці дислокації військової частини.

Крім того, доказів того, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючому ризику матеріали клопотання слідчого не містять.

Отже, апеляційний суд вважає, що запобігти ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, цілком може запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного певних обов`язків.

Доводи прокурора стосовно негативної характеристики підозрюваного не знайшли свого підтвердження.

Будь-яких інших обставин, які б підтвердили доводи клопотання, або виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, прокурором не наведено.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею всебічно, повно та об`єктивно розглянуто клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, враховані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а тому апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою, і, підстав для скасування ухвали слідчого судді не має.

Під час апеляційного розгляду прокурором повідомлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000242, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, направлено до суду першої інстанції для його розгляду по суті.

У разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, в тому числі стосовно судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому. За таких обставин судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, переходить до повноважень суду першої інстанції під час судового провадження, саме з моменту закінчення досудового розслідування та направлення обвинувального акту до суду.

Отже, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має на це компетенцію на відповідній стадії. Протилежне може призвести до одночасного вирішення одних й тих самих питань в різних судових провадженнях в одному кримінальному провадженні, в тому числі різними судами, що неминуче створить, як неприпустиму конкуренцію повноважень всередині судової влади, так і поставить під загрозу прогнозованість та стабільність кримінального провадження як чітко визначеної стадійної процедури.

Відповідно до ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2023 року про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відносно ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3