Справа № 675/38/23
Провадження № 1-в/675/31/2023
У Х В А Л А

"24" квітня 2023 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника виправної установи ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання на певний строк,

в с т а н о в и в :

Засуджений ОСОБА_7 05 січня 2023 року звернувся до суду з клопотанням про заміну покарання з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, мотивуючи це тим, що він засуджений вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 липня 2016 року за ч. 2 ст. 156, п.п. 2,9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі. ОСОБА_7 вказує, що відбуває покарання у державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)». Засуджений вважає, що довічне позбавлення волі не відповідає міжнародним стандартам та практиці Європейського суду з прав людини, що було констатовано, зокрема, 12 березня 2019 року у справі «Пєтухов проти України № 2» (справа № 41216/13), а тому строк його покарання має бути змінений на підставі ст. 3 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод. На переконання засудженого, практика Європейського Суду з прав людини та Європейська конвенція з прав людини та основоположних свобод є джерелом права, і, відповідно до Конституції України, являється частиною національного законодавства, а отже наявні усі законні підстави для вирішення клопотання ОСОБА_7 . Посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини, засуджений вважає, що є законні підстави для заміни його покарання з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.

Засуджений ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали.

Прокурор ОСОБА_5 заперечила проти задоволення заявленого ОСОБА_7 клопотання.

Представник виправної колонії ОСОБА_6 заперечив проти задоволення заявленого клопотання.

Заслухавши засудженого ОСОБА_7 , захисника, представника установи, з`ясувавши позицію прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подане клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 липня 2016 року за ч. 2 ст. 156, п.п. 2,9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Одеської області від 20 лютого 2017 року вказаний вирок залишено без змін. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06 грудня 2017 року зараховано в строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 затримання та тримання під вартою як запобіжний захід з 17 вересня 2015 року по 20 лютого 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 03 липня 2018 року зазначений вирок та ухвалу апеляційної інстанції щодо ОСОБА_7 залишено без змін. Вказаний вирок набрав законної сили 20.02.2017 року згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили.

За вимогами ч. 1 ст. 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до п.п. 2, 3, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

На виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пєтухов проти України» від 12 березня 2019 року з метою усунення цієї системної проблеми Міністерством юстиції розроблено та 18 жовтня 2022 року Верховною Радою України прийнято Закони України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» та «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини», які набрали чинності 06 листопада 2022 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 82 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» № 2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» № 2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Таким чином, на даний час на законодавчому рівні передбачено право засуджених, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням та в подальшому на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Із матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_7 відбув близько 9 років та 12 днів позбавлення волі, а тому не набув права на розгляд судом питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк від 15 до 20 років.

Згідно з правилами ч.ч. 3, 12, 13 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст.ст. 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленого Кримінальним кодексом України строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Разом із поданням щодо можливості представлення засудженого до довічного позбавлення волі до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким адміністрація виправної колонії подає до суду висновок щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі. Визначення ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі та складення висновку здійснюються за участю уповноваженого органу з питань пробації. Порядок та методика визначення ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері виконання кримінальних покарань. Основною метою подання висновку щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі є забезпечення суду інформацією, що є необхідною для визначення можливості заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке та визначення в індивідуальному порядку строку позбавлення волі засудженому, стосовно якого вирішується зазначене питання.

Особа, засуджена до довічного позбавлення волі, додатково до подання щодо можливості представлення її до заміни покарання на більш м`яке у виді позбавлення волі на певний строк повинна подати індивідуальний план виправлення та ресоціалізації. Такий план має містити заходи, здійснення яких у період відбування більш м`якого покарання у виді позбавлення волі на певний строк дасть змогу засудженій особі усунути фактори, що можуть негативно впливати на утримання від вчинення повторного кримінального правопорушення, та факти, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації засудженої особи після звільнення. Форма індивідуального плану виправлення та ресоціалізації визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Засуджена особа, якій покарання у виді позбавлення волі на певний строк призначено в порядку заміни більш м`яким покаранням та в якої настало право на застосування умовно-дострокового звільнення, додатково повинна подати до суду звіт про виконання індивідуального плану виправлення та ресоціалізації під час відбування більш м`якого покарання, у тому числі аналіз причин успішності або неуспішності виконання заходів, передбачених зазначеним планом.

В особовій справі засудженого знаходиться довідка від 08.08.2022 року, згідно якої ОСОБА_7 має погашену догану, погашене попередження, заохочень немає.

Таким чином, клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання більш м`яким з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк та умовно-дострокового звільнення до задоволення не підлягає у зв`язку з його передчасним поданням до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 82, 87 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_7 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи діб з моменту проголошення, а засудженим протягом семи днів з часу отримання його копії.

Головуючий

Судді