ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 679/750/20

Провадження № 11-кп/4820/387/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі :

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 18.01.2021за клопотанням прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18.01.2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 263 ч. 1, ст. 307 ч. 2 КК України, та призначено покарання:

- заст. 263 ч. 1 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за 307 ч. 2 КК України 6 років 6 місяців з конфіскацією всього належного майна за виключенням житла.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців з конфіскацією всього належного майна за виключенням житла.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02 березня 2020 року по 19 червня 2020 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирався.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 11 серпня 2022 року вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18.01.2021 року залишено без змін а апеляційні скарги ОСОБА_6 та його захисника без задоволення.

Постановою Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 23 березня 2023 року задоволено касаційну скаргу прокурора, а касаційну скаргу захисника задоволено частково, ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 11серпня 2022 року щодо ОСОБА_6 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 21 травня 2023 року.

Прокурор звернувся до апеляційного суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що на даний час існують встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, ніде не працює, живе лише за рахунок пенсії отриманої внаслідок перебування на 2 групі інвалідності, що свідчить про те, що обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення може переховуватися від суду. Також ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичними речовинами за що відбував покарання в місцях позбавлення волі, хоча в силу ст.89 КК України на даний час рахується не судимим, однак продовжує зберігати з метою збуту наркотичні речовини.

Обвинувачений ОСОБА_6 на адресу суду надіслав клопотання прообрання йому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Зауважує, що за весь попередній період розгляду кримінального провадження, він не ухилявся від суду, з`являвся в судові засідання, виконував вимоги, які були на нього покладені, при затриманні опору не вчиняв, з місця проживання не зникав. Вважає, що клопотання прокурора про продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є незаконним, необґрунтованим, таким, що не відповідає вимогам КПК України. Зазначає , що судом не взято до уваги, що він під час розгляду справи щодо нього в суді не ухилявся від суду, нікуди не скривався, не порушував свої процесуальні обов`язки, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_8 2005 р.н, проживає разом із падчеркою та її сином (його внуком). Крім того, він з вересня по квітень знаходився на лікуванні в Шепетівській виправній колонії під час перебування під вартою у нього значно погіршився стан здоров`я. Вважає, що всі ці обставини свідчать, на думку обвинуваченого, про доцільність обрання йому на час судового розгляду провадження запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

В судовому засіданні прокурор наполягав на продовженні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу та просили обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

З пояснень учасників процесу, наданих в судовому засіданні вбачається, що в провадженні місцевого суду перебуває кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст.331 КПК України за клопотанням учасників провадження, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Колегія суддів враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, при якій особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Так, ризик переховування колегія суддів оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох злочинів, один з яких є тяжким.

Санкція ст.307 ч.2, яка інкримінується ОСОБА_6 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Зазначена обставина сама по собі може бути значним і вагомим мотивом для обвинуваченого переховуватися від суду, адже останній за вироком Нетішинського міського суду від 18 січня 2021 року, який оскаржується в апеляційному провадженні на даний час, засуджений до реальної міри покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років і 6 місяців з конфіскацією всього належного майна, крім житла.

Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти, на що наголошував Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії».

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичними речовинами, за що відбував покарання, а тому існує ризик, передбачений ст.177 ч.1 п.5 КПК України, а саме він може продовжити злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої в ході апеляційного провадження, а також забезпечення виконання можливих процесуальних рішень у справі, за доведенням існування вагомих ризиків, передбачених п.п.1, 4 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Менш суворий вид запобіжного заходу, який просить застосувати сторона захисту, а саме обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, з урахуванням обставин інкримінованих правопорушень, їх наслідків, та особи обвинуваченого, на переконання колегії суддів, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Зважаючи на завершення терміну утримання під вартою, визначеного постановою суду та враховуючи, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України не змінилися та продовжують існувати, а саме, переховування від суду, з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів, ступеня їх суспільної небезпечності та конкретних обставин вчиненого, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.177, 178, 199, 331 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора задовольнити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 липня 2023 року включно.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3