Справа № 308/8655/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні слідчого в ОВС 2 відділення СВ Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000114 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.07.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, про арешт майна, -

встановив:

26 травня 2023 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000885 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05 травня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.05.2023 до ЧЧ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешк.: АДРЕСА_1 ), про те, що 03.04.2023, за адресою: АДРЕСА_2 , невідома особа викрала мобільний телефон марки «Хіаоті Redmi 9АТ», чорного кольору, чим спричинила матеріальний збиток на суму 5000 гривень.

04 травня 2023 року в ході огляду місця події за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «а», гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав працівникам поліції:

- мобільний телефон «Хіаоті Redmi 9АТ», в корпусі чорного кольору, IMEІ 1 НОМЕР_1 .

Вищевказана річ могла зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим 05 травня 2023 року, дану річ відповідно до ст.98 КПК України визнано речовим доказом.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні, для підтвердження чи спростування факту крадіжки чужого майна, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судове засідання слідчий не з`явився, проте подав рапорт, в якій просить провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання задовольнити в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить рапорт слідчого.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність його задоволення виходячи із наступного.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що 04.05.2023 до ЧЧ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешк.: АДРЕСА_1 ), про те, що 03.04.2023, за адресою: АДРЕСА_2 , невідома особа викрала мобільний телефон марки «Хіаоті Redmi 9АТ», чорного кольору, чим спричинила матеріальний збиток на суму 5000 гривень.

04 травня 2023 року в ході огляду місця події за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «а», гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав працівникам поліції:

- мобільний телефон «Хіаоті Redmi 9АТ», в корпусі чорного кольору, IMEІ 1 НОМЕР_1 .

Вищевказана річ могла зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим 05 травня 2023 року, дану річ відповідно до ст.98 КПК України визнано речовим доказом.

Також, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчому судді доведено необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує наслідки арешту майна, та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання прокурора слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що вилучено 04 травня 2023 року в ході огляду місця події за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «а», гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: мобільного телефону марки «Хіаоті Redmi 9АТ», в корпусі чорного кольору, IMEІ 1 НОМЕР_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1