СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4077/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0001415 від 16.06.2022,-

в с т а н о в и в :

До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0001415 від 16.06.2022.

На обґрунтування клопотання заявник зазначила, що 16.06.2022 слідчим відділом Святошинського УП ГУНП у місті Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001415 по факту вчинення невстановленою слідством особою кримінального правопорушення, передбаченого 198 КК України.

11.07.2022 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва було накладено арешт, на майно яке було вилучено під час проведення обшуку 06.07.2022 в кв. АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки "Nокіа" 2.0 megapixels; мобільний телефон марки «Ірhone S», А1688, FСС ID:НОМЕР_2; мобільний телефон марки «Nокіа» з внутрішньою батареєю живлення з серійним номером НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Ірhone SЕ» в синьому силікованому чохлі.

З часу вилучення вказаного майна та накладення на нього арешту минуло більше 12 місяців, однак протягом такого тривалого часу жодній особі про підозру у вчиненні злочину не повідомлено.

А тому, заявник вважає, що існують підстави для скасування арешту майна, який накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 11.07.2022 на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку 06.07.2022 в кв. АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки "Nокіа" 2.0 megapixels; мобільний телефон марки «Ірhone S», А1688, FСС ID:НОМЕР_2; мобільний телефон марки «Nокіа» з внутрішньою батареєю живлення з серійним номером НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Ірhone SЕ» в синьому силікованому чохлі, оскільки арешт накладено не обґрунтовано.

В судовому засіданні заявник та її представник клопотання підтримали, посилаючись на обставини викладені в матеріалах клопотання.

Прокурор щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна не заперечував.

Суд дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що у провадженні СВ Святошинського управління Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0001415 від 16.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.

11.07.2022 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва було накладено арешт, на майно яке було вилучено під час проведення обшуку 06.07.2022 в кв. АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки "Nокіа" 2.0 megapixels; мобільний телефон марки «Ірhone S», А1688, FСС ID:НОМЕР_2; мобільний телефон марки «Nокіа» з внутрішньою батареєю живлення з серійним номером НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Ірhone SЕ» в синьому силікованому чохлі.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 11.07.2022, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що вищезазначене майно має доказове значення у кримінальному провадженні та, що на даному етапі досудового розслідування була необхідність у забезпеченні збереження вказаного майна як речового доказу, оскільки незастосування арешту могло призвести до його приховування та знищення.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

З викладених вище норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що захист прав власника чи законного володільця майна, яке має значення для кримінального провадження, є пріоритетним, і ступінь втручання у право власності особи має бути співмірним потребам досудового розслідування.

Під час судового засідання установлено, що вказане майно, з якого заявник просить зняти арешт було оглянуто, експертизи щодо вилученого майна не призначалися, жодних слідчих дій з використанням вилученого майна не проводилося і не планується проводити, доказового значення у кримінальному провадженні вилучене майно не має та прокурор не заперечував проти задоволення клопотання та повернення майна.

Враховуючи викладене, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні підстави для скасування арешту майна, оскільки після огляду вищевказаного майна не було виявлено відомостей, які б мали доказове значення у зазначеному кримінальному провадженні, тобто воно не відповідає критеріям речових доказів, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 94, 98, 131, 132, 170-173, 174, 219, 284, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0001415 від 16.06.2022,- задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 11.07.2022 на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку 06.07.2022 в кв. АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки "Nокіа" 2.0 megapixels; мобільний телефон марки «Ірhone S», А1688, FСС ID:НОМЕР_2; мобільний телефон марки «Nокіа» з внутрішньою батареєю живлення з серійним номером НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Ірhone SЕ» в синьому силікованому чохлі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1