Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/489/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категоріяст. 307 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 вересня 2023 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровограда, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитини, не працює, проживає: по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001878, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною ч.2 ст. 307 КК України строком на 60 днів, тобто з 06 години 40 хвилин, 11 вересня 2023 року до 06 години 40 хвилин, 09 листопада 2023 року включно, з визначенням застави у сумі сімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 187 880 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернулась до Кіровського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , підозрюваному в скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що СВ Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0001878, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною ч.2 ст. 307 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 вручили повідомлення про підозру в тому, що він 14.07.2023 року о 13 год. 06 хвилин, по вул. Комарова, 42, в м. Кропивницькому, збув ОСОБА_10 особливо небезпечну речовину PVP, обіг якої заборонено, маса якого становить 0,057 грама, за 200 гривень. 11.09.2023 року під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 відшукали і вилучили 4 прозорих, безбарвних полімерні зіп - пакетики, в яких знаходилась кристалічна речовина, яка відповідно до висновку судової експертизи містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, маса якого становить 0,2693 грама, яку ОСОБА_8 незаконно придбав і зберігав з метою збуту.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 вересня 2023 року задоволено вказане клопотання та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у сумі сімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить

187 880 грн.

У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язано підозрюваного ОСОБА_8 - прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками.

Попереджено підозрюваного ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Судове рішення мотивовано тим, що злочин по якому пред`явлено повідомлення про підозру є: тяжким, закінченим, умисним, корисливим. Посягає на суспільні інтереси - проти здоров`я населення та порушення обігу наркотичних речовин. Наркоманія поширюється серед молоді, стає серйозним негативним соціальним фактором, що впливає на стан здоров`я і добробут людей, розвиток суспільства.

Джерело походження наркотичних засобів та коло можливих співвиконавців невідомі. Ускладнюється з`ясування джерел походження наркотичних засобів та можливих співвиконавців. Дії підозрюваного визначаються як заздалегідь сплановані, обдумані, ретельно законспіровані. Фасування наркотичної речовини по пакетам свідчать про ознаку системності та наміру збуту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, - від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, є підставою для початку можливого переховування від слідства та суду.

ОСОБА_8 зловживав психотропними засобами, суспільно-корисною працею не займається, тобто може допустити неявки до слідчого та в суд. Перелічені обставини істотно підвищують ступінь та характер суспільної небезпеки діяння.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного

ОСОБА_8 скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в судовому засіданні ОСОБА_8 запевнив суд, що не буде переховуватися від слідства та суду, не буде перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, оскільки не має таких намірів, а також буде з`являтися за першою вимогою слідчого або суду.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та постійне місце проживання по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_8 за вказаною вище адресою мешкає разом зі своєю родиною: дружиною та малолітньою дитиною 8 років, які знаходяться на його утриманні.

До затримання ОСОБА_8 неофіційно працював на будівництві та матеріально забезпечував свою родину.

Зазначені вище обставини свідчать про наявність у підозрюваного ОСОБА_11 міцних соціальних зав`язків.

Більше того, ОСОБА_8 раніше не притягався ні до кримінальної ні до адміністративної відповідальності.

Клопотання не містить належних і допустимих доказів, про свідоме ухилення підозрюваного ОСОБА_8 від слідства або суду.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 які підтримали апеляційну скаргу та просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував запобіжний захід, саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого призначеного покарання ОСОБА_8 в подальшому та визнає за реальну небезпеку можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, тощо.

Колегія суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали районного суду встановила, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами, а саме: результатами, зафіксовані в протоколах допиту свідків, обшуку, пред`явлення особи для впізнання, протоколами НСРД, висновками експертів та іншими доказами.

Такий висновок також повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра», зокрема викладеного у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті та під час винесення вироку, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, що пред`явлені в підозрі, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні. За таких підстав, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання, оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують продовження обмеження права ОСОБА_8 на особисту свободу.

Доводи захисника про необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 колегією суддів не можу бити враховано.

Не визнання вини та тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_8 в сукупності з мірою покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом із цим, надаючи на момент апеляційного розгляду заявленого клопотання оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від слідства, колегія суддів враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Ризик вчинення нових кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами справи, а саме ОСОБА_8 офіційно не працює, зловживав психотропними засобами, суспільно-корисною працею не займається, не має стабільного джерела доходів.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Окрім цього, особисте зобов`язання не може бути застосоване до ОСОБА_8 оскільки даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а кримінальне правопорушення, яке вчинив останній є злочином а не проступком.

Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи суду на першу про те вимогу, так в ході розслідування даного провадження таких осіб не встановлено.

Що стосується тверджень захисника про те, що до ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою,то такі доводи на переконання колегії суддів не спростовують висновок судді про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.

Колегією суддів не може бути враховано доводи захисника про наявність майна, місця проживання, як підстава для зміни запобіжного заходу, оскільки вказане жодним чином не зменшує наявні ризики.

В той же час, у справі наявна реальна можливість ОСОБА_8 вчинити інше кримінальне правопорушення продовжити вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється,ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду шляхом залишення постійного місця проживання зумовлена наявністю можливості і засобів, в тому числі здійснення виїзду за межи території України.

З цих же підстав колегія суддів залишає без задоволення доводи апеляції про недоведеність ризиків.

Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - не забезпечить належне виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність обрання підозрюваним запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Доводи захисника про недоведеність ризиків у суді першої інстанції є такими, що не знайшли своє підтвердження та спростовуються самою ухвалою слідчого судді у які зазначено ризики та їх обґрунтування.

Також, не знайшли своє підтвердження доводи захисника про те, що на підставі тяжкості інкримінованого злочину ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки як вбачається з ухвали слідчого судді, в судовому засіданні встановлено доведені ризики передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування на початковому етапі досудового розслідування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі не обрання запобіжного заходу, або обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити вплив на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На даний час наявні достатні підстави вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 існують ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст.177 КПК України,а інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт/особисте зобов`язання), на думку колегії суддів не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 вересня 2023 року, необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 вересня 2023 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001878, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною ч.2 ст. 307 КК України строком на 60 днів, тобто з 06 години 40 хвилин, 11 вересня 2023 року до 06 години 40 хвилин, 09 листопада 2023 року включно, з визначенням застави у сумі сімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 187 880 грн., - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4