В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 13.01.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Гупалівка, Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянки України, із середньою освітою, пенсіонерки, не одруженої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судима,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Бутенки, Кобеляцького району, Полтавської області, громадянин України, який має повну середню освіту, не працює, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 разом із своїми знайомими ОСОБА_4 та ОСОБА_7 12 січня 2023 року, перебували за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_8 , що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , де вживали алкогольні напої.

Близько 14:00 години того ж дня, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 пропонували своєму знайомому ОСОБА_7 поїхати за спиртними напоями на легковому автомобілі марки PEUGEOT 207, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2010 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить останньому, на якому

ОСОБА_7 приїхав до місця проживання ОСОБА_8 та залишив зачиненим за межами подвір`я, біля воріт. У ході розмови ОСОБА_7 в категоричній формі на пропозицію ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відмовив. Продовжуючи випивати спиртні напої, близько 14:50 години, ОСОБА_7 заснув на лавці за столом.

В цей час та вказаному місці у ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме зазначеним вище автомобілем.

Реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня, близько 15:00 години (більш точного часу досудовим розслідуванням не надалось можливим встановити) за проханням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 дістала із кишені штанів ОСОБА_7 ключі від автомобіля та передала ОСОБА_5 .

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 направились до вищевказаного автомобіля, де за допомогою викрадених у ОСОБА_7 ключів відчинили двері. ОСОБА_5 сів за кермо автомобіля та привів у дію двигун, в свою чергу ОСОБА_4 сіла на передньому пасажирському сидінні, після чого вони поїхали разом у с. Дмухайлівку, Новомосковського району, Дніпропетровської області, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом легковим автомобілем марки PEUGEOT 207, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись зазначеним вище транспортним засобом на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в сумі 210252 гривні 51 копійка.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав повністю та суду показав, що 12 січня 2023 року він разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 були в гостях у свого знайомого ОСОБА_9 , де вживали спиртні напої. Приблизно о 14-00 годин вони з ОСОБА_4 запропонували ОСОБА_7 поїхати за горілкою на його автомобілі, на що ОСОБА_7 відмовився. Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_7 заснув на лавці. Близько 15-00 годин він запропонував ОСОБА_4 удвох поїхати за горілкою на автомобілі ОСОБА_7 та попросив взяти у потерпілого ключі від автомобіля. ОСОБА_4 з кишені штанів потерпілого взяла ключі та передала йому. Потерпілий в цей час спав. Разом з ОСОБА_4 вони сіли в автомобіль та поїхали до ОСОБА_4 за горілкою, після чого поїхали у с.Дмухайлівка до його знайомих, де перебували до приїзду працівників поліції, яким він добровільно видав автомобіль та ключі. Також обвинувачений пояснив, що у них не було наміру продати автомобіль потерпілого, вони хотіли з`їздити за горілкою та повернутися назад. У скоєному розкаюється та просив вибачення у потерпілого.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 суду показала, що 12 січня 2023 року вона разом з ОСОБА_5 , та потерпілим ОСОБА_7 були в гостях у ОСОБА_10 , де вживали спиртні напої. Коли вони випили все спиртне, вона запропонувала поїхати до неї додому та обміняти продукти, які знаходились у неї вдома, на горілку. ОСОБА_7 заснув, вони його будили, а він не хотів вставати та сказав, що у нього мало бензину та п`яний він нікуди не поїде. Приблизно о 15-00 годин ОСОБА_5 запропонував взяти машину та попросив її взяти у ОСОБА_7 ключі. Вона витягнула ключі у ОСОБА_11 з карману. Штефан не проснувся та не бачив, що вона взяла ключі. Ключі вона передала ОСОБА_5 , який сів за кермо. Вони спочатку поїхали до неї додому, взяли продукти та обміняли їх на горілку, а потім поїхали до знайомих ОСОБА_5 у с.Дмухайлівка, де знаходились до приїзду працівників поліції. Також пояснила, що автомобіль вони взяли, щоб з`їздити за горілкою та повернутися назад, наміру продати автомобіль у неї не було. У скоєному кається та просить вибачення у потерпілого.

Показання обвинувачених в судовому засіданні суд вважає правдивими, оскільки вони послідовні і логічні, узгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами, а тому не викликають сумнівів

Крім показань обвинувачених, їх провина в скоєні описаного злочину підтверджується і іншими дослідженими судом доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що 12 січня 2023 року він разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знаходився в гостях у знайомого - ОСОБА_10 , де вони разом вживали алкогольні напої. Він випив багато та заснув. Коли прокинувся та виглянув у вікно, то побачив, що немає його машини. Також у кишенях не було ключів. До цього обвинувачені пропонували йому поїхати на автомобілі у гості, на що він відмовився, сказавши, що випив і у нього немає бензину. Ключі від автомобіля він обвинуваченим не передавав, дозволу на користування автомобілем не давав. Він побіг до сусіда, який живе поряд, щоб спитати поради. Разом із сусідом вони проїхали по селу та автомобіля не знайшли. Тоді він зателефонував до поліції. Поліцейські знайшли автомобіль того ж вечора та повернули йому. Також пояснив, що претензій до обвинувачених він не має, пробачив їх, просив не позбавляти обвинувачених волі.

Відповідно до даних протоколу огляду від 12.01.2023 року з фототаблицею, проведено огляд місця події ділянки місцевості, розташованої поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 . В ході проведення огляду потерпілий ОСОБА_7 повідомив та показав, що біля вказаного домоволодіння він залишив належний йому автомобіль марки Пежо 207, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на момент огляду відсутній. В ході огляду нічого не вилучалось. (а.с.41-45).

Відповідно до даних протоколу огляду від 12.01.2023 року з фототаблицею, слідчим за участю потерпілого проведено огляд домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_4 . Під час проведення огляду, на подвір`ї виявлений легковий автомобіль марки «Пежо 207», д/н НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 . На момент огляду автомобіль відчинений. В ході огляду вказаного автомобіля на поверхні виявлено та вилучено 5 слідів пальців рук, а також змив з керма, важеля перемикача швидкості та ручки дверей. В ході проведення огляду місця події, ОСОБА_5 добровільно видав ключі від вказаного автомобіля. В ході проведення огляду автомобіль та ключі вилучені (а.с.48-59).

Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №394 від 24.01.2023 року, середня ринкова вартість легкового автомобіля марки (Пежо) PEUGEOT 207, 2010 року випуску, чорного кольору, з об`ємом двигуна 1397 сантиметрів, у технічно справному стані, без зовнішніх та внутрішніх пошкоджень, придбаний у 2021 році, величина пробігу згідно із спідометром 169495 км, на момент скоєння кримінального правопорушення, тобто на 12.01.2023 року становить 210252,51 грн. (а.с.66-73).

Відповідно до даних протоколу проведення слідчого експерименту від 28.02.2023 року з фототаблицею, в ході проведення слідчого експерименту, обвинувачена ОСОБА_4 розповіла про обставини вчинення нею кримінального правопорушення, та показала на місці, яким чином, вона разом з ОСОБА_5 заволоділа автомобілем, який належить потерпілому, указала, де саме знаходиться домоволодіння ОСОБА_14 в с.Гупалівка Новомосковського району, що співпадає з показаннями, даними нею у судовому засіданні (а.с.77-80).

Відповідно до даних протоколу проведення слідчого експерименту від 28.02.2023 року з фототаблицею, в ході проведення слідчого експерименту, обвинувачений ОСОБА_5 розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, та показав на місці, яким чином, він разом з ОСОБА_4 заволодів автомобілем, який належить потерпілому, вказав, де саме знаходиться домоволодіння ОСОБА_14 в с.Гупалівка Новомосковського району, що співпадає з показаннями, даними ним у судовому засіданні (а.с.83-86).

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного 13.01.2023 року 00-30 годин, ОСОБА_5 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (2,25‰) (а.с.108).

Cуд визнає, що усі зазначені докази по справі зібрані у порядку і відповідно до вимог Закону, є належними, допустимими та достатніми для постановлення вироку.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що подія злочину мала місце, провина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 доведена повністю та їх дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, що скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує, що остання вчинила тяжкий злочин, раніше не судима, не одружена, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштована, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, інвалідності не має, за місцем мешкання характеризується задовільно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що останній вчинив тяжкий злочин, в силу ст.89 КК України не судимий, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, групи інвалідності не має, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Згідно висновку уповноваженого органу з питань пробації, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

Згідно висновку уповноваженого органу з питань пробації, ризик вчинення ОСОБА_5 повторного правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання суд повинен дотримуватись принципів співмірності та індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинувачених та враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і запобігання вчинення ними нових кримінальних правопорушень буде мінімальне покарання в межах санкції статті ч.2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі. При цьому, з урахуванням обставин справи, суд вважає за можливе не призначати обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Разом з цим, під час розгляду справи встановлено, що обвинувачені ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 повністю визнали свою вину, розкаялися та вибачилися перед потерпілим, який вибачення прийняв, просив не позбавляти обвинувачених волі та призначити їм покарання з випробуванням.

За встановлених судом обставин, з огляду на принцип індивідуалізації та домірності (пропорційності) покарання, який полягає, зокрема у адекватності застосованого заходу примусу та скоєного діяння, суд доходить висновку, що в даному конкретному випадку реальне відбуття обвинуваченими покарання у виді позбавлення волі, буде непропорційним, оскільки мета та цілі покарання можуть бути досягнуті, з врахуванням вищенаведеного судом - без ізоляції їх від суспільства, проте в умовах контролю за їх поведінкою зі сторони державних органів.

Отже, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та зазначені вище дані про особу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх відношення до скоєного правопорушення, щире каяття, думку потерпілого, а також враховуючи думку прокурора в судових дебатах, який просив призначити обом обвинуваченним покарання з випробуванням, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинувачених без відбування покарання, та вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити їх від відбуття покарання з випробуванням, якщо вони протягом зазначеного судом строку не вчинять нового кримінального правопорушення і виконають покладені на них обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, оскільки ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обох обвинувачених без ізоляції від суспільства, що також підтверджується їх поведінкою після вчинення злочину та критичним ставленням до вчиненого, усвідомлення своєї провини і засудженням своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання. Таку міру покарання суд вважає необхідною не тільки для покарання обвинувачених за вчинене кримінальне правопорушення, а й для їх виправлення.

Зважаючи на призначене судом покарання, а також, враховуючи положення ст.377 КПК України, суд вважає, що запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу необхідно змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти негайно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КПК України слід зарахувати ОСОБА_5 в строк призначеного покарання час перебування його під вартою у період з 01.03.2023, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обвинуваченій ОСОБА_15 запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов потерпілим не заявлений.

Відповідно до ст.ст.122,124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта для проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №394 від 24.01.2023 року, вартістю 1000 грн., у рівних частках по 500 грн. з кожного.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373- 374, 392, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 2 (двох) років вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 3 (трьох) років він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 21 квітня 2023 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі, строк перебування під вартою з 01 березня 2023 року по 21 квітня 2023 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі .

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави витрати на залучення експерта для проведення транспортно-товарознавчої експертизи №394 від 24.01.2023 року у сумі 500 (п`ятсот ) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави витрати на залучення експерта для проведення транспортно-товарознавчої експертизи №394 від 24.01.2023 року у сумі 500 (п`ятсот ) грн.

Речові докази: 4 оптичних СД диска із відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження; легковий автомобіль марки (Пежо) РЕUGEOT 207, р/н НОМЕР_1 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити потерпілому за належністю.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1