Справа № 569/8633/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному кримінальні провадження: №0000033 від 02.01.2020 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України,

розгляд кримінального провадження відбувся за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 02.01.2020, близько 13:30 год, знаходячись поблизу будинку № 22, що по вул. Небесної Сотні в м. Рівне, з мотиву явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, використовуючи нікчемний привід, проявивши особливу зухвалість, вчинив напад на ОСОБА_6 , в ході якого гумовою палицею чорного кольору, яка є спеціальним засобом та була заздалегідь заготовлена для нанесення тілесних ушкоджень, завдав йому один удар по голові ззаду, в результаті чого заподіяв йому тілесне ушкодження у вигляді поверхневої забійної рани лобно-тім?яної ділянки голови зліва, яке, згідно висновку експерта, відноситься до легких тілесних ушкоджень, чим грубо порушив громадський порядок, а саме спокій та звичайний уклад життя потерпілого ОСОБА_6 та завдав останньому фізичної шкоди.

22.02.2020, близько 14:00 год, знаходячись поблизу магазину «Мілан», що за адресою м. Рівне, вул. Соборна, 438, з мотиву явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, використовуючи нікчемний привід, проявивши особливу зухвалість, вчинив напад на ОСОБА_7 , в ході якого гумовою палицею чорного кольору, яка є спеціальним засобом та була заздалегідь заготовлена для нанесення тілесних ушкоджень, завдав йому два удари по лівій та правій нозі, в результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на правому стегні, на лівій гомілці, які, згідно висновку експерта, відносяться до легких тілесних ушкоджень, чим грубо порушив громадський порядок, а саме спокій та звичайний уклад життя потерпілого ОСОБА_7 та завдав останньому фізичної шкоди.

22.03.2020, близько 12:25 год, знаходячись поблизу будинку № 251, що по вул. Соборній м. Рівне, з мотиву явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, використовуючи нікчемний привід, проявивши особливу зухвалість, вчинив напад на ОСОБА_8 , в ході якого гумовою палицею чорного кольору, яка є спеціальним засобом та була заздалегідь заготовлена для нанесення тілесних ушкоджень, завдав потерпілій не менше семи ударів по голові, тулубу та ногах, в результаті чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді крововиливу з садном на правій лобно-тім?яній ділянці, садна на правому колінному суглобі, крововиливів в ділянці правої лопатки, на лівому колінному суглобі, на лівій гомілці, на правій гомілці, які, згідно висновку експерта, відносяться до легких тілесних ушкоджень, чим грубо порушив громадський порядок, а саме спокій та звичайний уклад життя потерплої ОСОБА_8 та завдав останній фізичної шкоди.

Своїми умисними діями, які виразились у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 296 КК України.

Обвинувачений не визнав себе винуватим у вчинених злочинах, дав показання: 02.01.2020, близько 13:30 год, поблизу будинку АДРЕСА_2 , жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не наносив тому, що в цей час знаходився у квартирі по місцю проживання в присутності ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Бачив ОСОБА_6 в той день приблизно о 12:00 год в центрі міста, питав його, коли він поверне гроші. Останній призначив йому зустріч о 13:00 год на залізничному вокзалі, однак він, оскільки був вже вдома о 13:00 год, передзвонив ОСОБА_6 , щоб той скинув гроші на карту, ОСОБА_11 не відповів на телефонний дзвінок.

22.02.2020, близько 14:00 год, не був поблизу магазину «Мілан», що за адресою м. Рівне, вул. Соборна, 438, та не наносив ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, що підтверджується свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які бачили, що ОСОБА_12 побив інший чоловік. Вважає, що ОСОБА_12 та ОСОБА_15 його обмовили, оскільки в нього з ними конфліктні відносини ще з дитинства, та таким чином вони хотіли отримати від нього компенсацію.

22.03.2020 близько 12:25 год, поблизу будинку АДРЕСА_3 , нападу на ОСОБА_8 не вчиняв, оскільки в той день приблизно з 11:00 год до 16:00 год знаходився у квартирі по місцю проживання з ОСОБА_16 з квартири не виходив. Вважає, що ОСОБА_8 вказала, що він її побив через те, що в них є спір про земельну ділянку.

Просив виправдати його та закрити кримінальне провадження у зв`язку із недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, відсутністю в діях складу кримінального правопорушення та відсутності події кримінального правопорушення.

Доказами винуватості ОСОБА_3 у вчинених кримінальних правопорушеннях є докази, що досліджені судом, які є належними та допустимими, оскільки вони були отримані з дотриманням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, та якими є:

Покази потерпілого ОСОБА_6 про те, що 02.01.2020 близько 14:00 год по вул. Небесної Сотні біля залізничного автовокзалу, коли переходив пішохідний перехід, обвинувачений ОСОБА_3 наніс гумовою дубинкою 1 удар в голову ззаду. Оскільки він обернувся, коли переходив пішохідний перехід, то добре бачив, що це був саме ОСОБА_3 , який біг з резиновою дубинкою, щоб завдати йому удар. Останній намагався нанести йому ще один удар гумовою дубинкою, цей удар попав в руку, яку підставив під удар. Після чого обвинувачений втік з місця події, а він викликав швидку та поліцію. Впізнати гумову дубинку він не може, бо удар був ззаду. З боку обвинуваченого були погрози по телефону, також обвинувачений приїжджав з погрозами додому, погрожував дружині, вимагав ще додаткові кошти, хоча кошти були повернуті. Тричі, протягом року до події, позичав гроші в обвинуваченого, однак своєчасно повертав борг. Потерпілий ОСОБА_11 просив суд призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Покази свідка ОСОБА_17 про те, що зі слів ОСОБА_6 йому відомо, що ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження, коли останній переходив дорогу,а саме, вдарив палкою по голові. Також йому відомо, що ОСОБА_11 повернув обвинуваченому гроші, що раніше позичав. Бачив, як ОСОБА_3 двічі наносив потерпілому тілесні ушкодження до цієї події, коли точно це було, не пам`ятає.

Покази свідка ОСОБА_18 про те, що в січні 2020 року від ОСОБА_6 дізнався, що останнього на пішохідному переході ззаду в область голови вдарив ОСОБА_3 . Він особисто теж позичав у ОСОБА_3 гроші, які повернув. ОСОБА_11 теж повернув ОСОБА_3 гроші. Зі слів ОСОБА_6 знає, що обвинувачений дзвонив до дружини потерпілого з погрозами та раніше бив ОСОБА_6 гумовою дубинкою.

Свідок захисту ОСОБА_10 дав покази, що 02.01.2020 об 11 год зустрілися з ОСОБА_3 на зупинці, та вдвох поїхали до центру міста, на продуктовому ринку зустріли ОСОБА_9 і приблизно о 12:30 год пішли додому до ОСОБА_3 та до 16 год були разом з ним. З 13:00 год до 16:00 год перебували за місцем проживання ОСОБА_3 , останній з квартири він не відлучався.

Свідок захисту ОСОБА_9 дав покази, що 02.01.2020 о 12 год випадково зустрів ОСОБА_3 на ринку, потім вони поїхали до нього додому і до 16 год весь час останній був у нього на очах.

Свідок захисту ОСОБА_19 дав покази, що в 2020 році до нього приходив ОСОБА_17 , який сказав, що не хоче віддавати гроші ОСОБА_3 та пропонував наступне: витягнути палицю і вдарити нею. ОСОБА_17 вказав, що у нього є знайомі в поліції, які підтвердять, і ОСОБА_3 сяде в тюрму на 7 років. ОСОБА_17 погрожував йому по телефону, щоб не давав свідчення в суді.

У судовому засіданні також оглянуті та досліджені письмові докази:

Протокол обшуку з додатком до протоколу від 08.04.2020, в якому вказано, що обшук за адресою АДРЕСА_1 не проводився, так як володілець житла ОСОБА_3 добровільно видав зазначені в ухвалі речі, а саме дві гумові палиці чорного кольору, схожі на тактичні ( к.п. а.с. 155-159).

Ухвала від 13.04.2020 про арешт майна, якою накладено арешт на предмет, зовні схожий на гумову палицю чорного кольору завдовжки 45 см та діаметром 3 см, предмет, зовні схожий на гумову палицю чорного кольору завдовжки 60 см та діаметром 5 см з рукояттям із спеціальним кріпленням та чорним шнурком, які були вилучені 08.04.2020 в ході обшуку квартири АДРЕСА_4 , та поміщені до спец пакету за № ЕХР0444556 ( к.п. а.с. 163).

Протоколом огляду предмету від 08.04.2020 з ілюстрованою таблицею до протоколу на яких зображені предмети, зовні схожі на гумову палицю чорного кольору, які упаковані до спец пакету за № ЕХР0444556 (к.п. а.с. 164-168).

08.04.2020, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000033 від 02.01.2020 об`єкти: (Предмет №1) зовні схожий на гумову палицю чорного кольору завдовжки 45 см та діаметром 3 см без будь-яких пошкоджень чи написів, в кінці якого наявна рукоятка для міцного кріплення в руці. (Предмет №2) зовні схожий на гумову палицю чорного кольору завдовжки 60 см та діаметром 5 см з рукояткою із спеціальним кріпленням та чорним шнурком (к.п. а.с. 169-170).

Повідомлення на лінію 102, в якому вказано, що 02.01.2020 о 13:48 год надійшло повідомлення від СШМД про те, що надавали допомогу ОСОБА_6 , невідомий наніс тілесні ушкодження, діагноз: забійна рана волосяної частини голови (к. п. а.с. 16).

Заява про вчинення кримінального правопорушення від 02.01.2020 подана ОСОБА_6 наступного змісту: «Прошу притягнути до кримінальної відповідальності гр. ОСОБА_3 , котрий 02.01.2020 наніс мені тілесні ушкодження» (к. п. а.с. 17).

Висновок експерта ОСОБА_20 № 284 від 21.04.2020 про те, що поверхнева забійна рана лобно-тім`яної ділянки голови зліва, яка могла утворитись у вказаний в обставинах термін, а саме 02.01.2020, відноситься до легких тілесних ушкоджень та могла виникнути не менш як від однієї травматичної дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути палиця чи інші тупі предмети, диференційні ознаки якого в тілесних ушкодженнях не відобразилися. Локалізація та характер тілесного ушкодження не властиві для падіння на площину (к. п. а.с. 24-24).

Протокол пред`явлення речей до впізнання від 25.05.2020, під час якого свідок ОСОБА_18 впізнає предмет під № 4 за зовнішніми ознаками: довжиною, діаметром, матеріалу виготовлення та кольором, чорну гумову палицю вилучену під час обшуку проведеного 08.04.2020 за місцем проживання ОСОБА_3 , як палицю, з якою він раніше бачив ОСОБА_3 в громадському місці.(к. п., а.с. 35-38).

Досліджені в ході судового розгляду показання потерпілого, свідків узгоджуються з вище наведеними письмовими доказами, а тому вони є належні, допустимі, достовірні, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вказує, що при вищевказаних обставинах злочин вчинив ОСОБА_3 .

Покази свідків захисту ОСОБА_10 від 07.04.2021 та ОСОБА_9 від 07.04.2021 під час судового розгляду, спростовуються показами потерпілого та свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , тому, що вони підтверджені вище наведеними письмовиви доказами: висновком експертизи щодо механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, протоколом обшуку від 08.04.2020, в якому зазначено, що обшук за місцем проживання ОСОБА_3 не проводився, так як останній добровільно видав дві гумові палиці чорного кольору, свідок ОСОБА_18 впізнав серед пред`явлених йому речей предмет, з яким він раніше бачив ОСОБА_3 в громадському місці.

Враховуючи, що сторона захисту під час досудового розслідування не заявляла клопотань стороні обвинувачення про дослідження доказів - допит вищевказаних свідків захисту, докази - покази свідків захисту були надані лише під час судового розгляду 07.04.2021, тобто через 1 рік та 3 місяці після події злочину, суд вважає їх неналежними з огляду на вимоги статті 85 КПК України, стосовно того, що сторона захисту доводить, що 02.01.2020 з 13:00 год до 16:00 год свідки перебували за місцем проживання ОСОБА_3 , останній з квартири він не відлучався, враховуючи наступне:

- пройшов тривалий час з моменту події злочину,

- свідки не вказали на обставини, з якими вони пов`язують дату, час і місце їх перебування у квартирі обвинуваченого, чим була викликана така тривалість знаходження за місцем проживання обвинуваченого та в який спосіб відслідковувалося постійне знаходження обвинуваченого у квартирі,

- з показань обвинуваченого слідує, що останній бачив ОСОБА_6 в той день приблизно о 12:00 год в центрі міста, питав його, коли він поверне гроші. Кіт призначив йому зустріч о 13:00 год на залізничному вокзалі.

Враховуючи викладене, суд в цілому показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , вважає неналежними доказами, такими, що не підтверджують невинуватість обвинуваченого у вчиненому злочині.

Враховуючи висновок суду щодо доказів сторони обвинувачення та показань свідків захисту ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , покази свідка захисту ОСОБА_19 не підтверджують невинуватість обвинуваченого у вчиненому злочині, і не спростовують вищенаведені докази сторони обвинувачення.

Суд не бере до уваги, як підтвердження боргових зобов`язань, зміст розписок про існування боргового зобов`язання між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_6 подані стороною захисту, так як вказані розписки датовані 2014-2018 роками (т. 1 а.с. 190-199), потерпілий вказав, що повернув грошові кошти, обвинувачений ОСОБА_3 не підтвердив наявність боргового зобов`язання у спосіб передбачений законом, тобто не звертався до суду з позовом з метою захисту своїх прав та інтересів, натомість, минув строк позовної давності передбачений ст. 257 ЦК України та під час розгляду справи свідками ОСОБА_17 та ОСОБА_18 було підтверджено, що потерпілий ОСОБА_11 повернув гроші обвинуваченому ОСОБА_3 . Вище наведене підтверджує нікчемний привід та мотив явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, щодо нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому.

Покази потерпілого ОСОБА_7 , що 22.02.2020 близько 14:00 год по вул. Соборна, біля магазину «Мілан» за адресою Соборна 438 у м. Рівне, обвинувачений наніс йому в область ніг 4 чи 5 ударів гумовою палицею. ОСОБА_3 ударив його ззаду кілька разів по правій нозі, удар зачепив ліву ногу. Після того, як він впав, обвинувачений втік з місця події. ОСОБА_3 бив його третій раз, причину завдання ударів він не знає, оскільки грошей у нього не позичав. Просив призначити ОСОБА_3 покарання на розсуд суду.

Покази свідка ОСОБА_15 , що 22.02.2020 в обідній час її син ОСОБА_7 повідомив їй, що його по ногах палицею побив ОСОБА_3 , який напав на нього ззаду. Причину побиття не знає. ОСОБА_3 неодноразово бив її сина. Про подію знає зі слів сина. До вказаної події вона бачила гумову палицю, яка була в обвинуваченого в пакеті.

Свідок захисту ОСОБА_14 дав покази, що 22.02.2020 приблизно о 14:00 год підійшов потерпілий ОСОБА_15 , попросив горілку, на що останньому відмовили, згодом підійшов чоловік на ім`я ОСОБА_21 , який сварився з ОСОБА_7 за гроші та в подальшому побив потерпілого дубинкою чорного кольору нижче пояса по ногах. Потерпілий був в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 там не було.

Свідок захисту ОСОБА_13 дав покази, що 22.02.2020 близько 14:00 год до магазину «Мілан» підійшов ОСОБА_15 та попросив випити і цигарки. Підійшов чоловік на імя ОСОБА_21 , який наніс потерпілому палкою 5 ударів в область ніг. Сварка ОСОБА_21 та ОСОБА_15 була через гроші. ОСОБА_15 був в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 на місці події не було.

У судовому засіданні також оглянуті та досліджені письмові докази:

Заява про вчинене кримінальне правопорушення від 24.02.2020, подана ОСОБА_7 , в якій вказано: «Прошу Вас прийняти міри та притягнути до відповідальності ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 22.02.2020 близько 14:00 год наніс мені тілесні ушкодження» (к. п., а.с. 55).

Висновок експерта № 136 ОСОБА_20 від 27.02.2020, про те, що крововилив на правому стегні, на лівій гомілці, садно в тім`яній ділянці голови посередині, які могли утворитись у вказаний в обставинах термін, а саме 22.02.2020, та які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які могли виникнути не менш як від трьох травматичних дій тупого(их) предмету(ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути рука, нога, палиця чи інші тупі предмети, диференційні ознаки якого(их) в тілесних ушкодженнях не відобразилися. Локалізація та характер тілесних ушкоджень, в сукупності, не властиві для нанесення власною рукою чи падіння на площину (к. п., а.с. 64-65).

Протокол проведення слідчого експерименту від 08.04.2020 за участю потерпілого ОСОБА_7 , під час якого останній розповів, за яких обставин ОСОБА_3 спричинив йому тілесні ушкодження та показав механізм їх спричинення(к. п., а.с. 66-71).

Висновок експерта №136/Д-345 від 25.05.2020, про те, що в частині механізму отримання тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_7 , не суперечать показам даним ним при допиті 03.03.2020 та проведенні слідчого експеримену за його участю 08.04.2020 (к. п., а.с. 73-74).

Протокол пред`явлення речей до впізнання від 10.04.2020 з якого слідує, що під час впізнання потерпілий ОСОБА_7 серед пред`явлених речей впізнав чорну гумову палицю, яка була розміщена під № 2 за зовнішними ознаками приблизно 40-50 см (за довжиною), не складна, діаметром приблизно 3 см (за товщиною), вилучену під час обшуку, проведеного 08.04.2020 за місцем проживання ОСОБА_3 , як палицю, якою ОСОБА_3 наніс йому тілесні ушкодження 22.02.2020 поблизу магазину «Мілан», що по вул. Соборна у м. Рівне (к. п., а.с. 75-78).

Досліджені в ході судового розгляду показання потерпілого, свідків узгоджуються з вище наведеними письмовими доказами, а тому вони є належні, допустимі, достовірні а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вказує, що при вище вказаних обставинах злочин вчинив ОСОБА_3 .

Зокрема, показання потерпілого є послідовними та підтверджуються показами свідка ОСОБА_15 , наявність у потерпілого тілесних ушкоджень, зафіксовано висновком судово-медичної експертизи № 136 від 27.02.2020, механізм нанесення тілесних ушкоджень відповідає показанням потерпілого, з протоколу пред`явлення речей до впізнання від 10.04.2020, слідує, що згідно протоколу обшуку від 08.04.2020 у ОСОБА_3 вилучено знаряддя злочину - чорну гумову палицю, яку потерпілий впізнав, як предмет, яким обвинувавений наносив йому тілесні ушкодження.

Під час судового розгляду заявлені стороною захисту свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , дали показання, що при вище вказаних обставинах злочин вчинила особа на імя ОСОБА_21 .

Суд враховує, що:

- докази - покази свідків захисту були надані лише під час судового розгляду 07.04.2021, тобто через через 1 рік та 1 місяціь після події злочину,

- сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_22 та його захисник жодних клопотань про допит даних свідків під час досудового розслідування та при ознайомленні в порядку ст. 290 КПК України з матеріалами кримінального провадження, не заявляла, тому сторона обвинувачення була позбавлена можливості перевірити їх достовірність,

- сторона захисту, володіючи інформацією про обставини вчинення злочину 22.02.2020 близько 14:00 год по вул. Соборна, біля магазину «Мілан» за адресою Соборна 438 у м. Рівне та про особу, яка вчинила злочин, в порядку статті 214 КПК України заяву не подавала, що не відповідає вимогам статті 2 КПК України, щодо завдання кримінального провадження, а саме: щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, а жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений,

- з показань свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 слідує, що потерпілому тілесні ушкодження наніс не обвинувачений, а інший чоловік на ім`я " ОСОБА_21 ". Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України сторона захисту має рівні права на збирання та подання до суду доказів. Суд зауважує, що за клопотанням сторони захисту були допитані вищевказані свідки, та як слідує з їх показань, вони бачили особу, котра з їх показань, нанесла потерпілому тілесні ушкодження, ідентифікували дану особу, як " ОСОБА_21 ", тобто вони знайомі з цією особою, проте сторона захисту не підтвердила показання цих свідків іншими доказами, зокрема шляхом допиту свідка на ім`я " ОСОБА_21 ", про неможливість подання доказів на підтвердження вище вказаних свідків, сторона захисту не заявляла, а відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав, а суд з власної ініціативи не має права збирати докази.

Враховуючи викладене, показання свідків захисту ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , суд вважає, відповідно до статті 85 КПК України неналежними доказами, такими, що не підтверджують обставини, що підлягають доказуванню, а саме - невинуватість обвинуваченого у вчиненому злочині.

Щодо мотиву вчинення злочину суд враховує , що у потерпілого не було боргового зобов`язання перед обвинуваченим, що і підтверджене стороною захисту, тому вище наведене підтверджує нікчемний привід та мотив явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, щодо нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому.

Покази потерпілої ОСОБА_8 , що 22.03.2020, о 12.25 год, на вул. Соборній ОСОБА_3 висловився до неї нецензурно і наніс більше 10 ударів по голові, тулубу та ногах гумовою палицею, яку вона згодом впізнала під час досудового розслідування. Деякі удари потрапляли в одне і те ж місце. Далі вона почала повзти до проїзної частини на горб, де на автомобілі зупинився незнайомий чоловік на світлофорі, який впустив її в машину та запропонував наздогнати нападника, на що вона відмовилась, оскільки від нанесених побоїв їй було погано, тому попросила завезти її додому. Від ударів у неї утворились синці та гуля на голові. Вказала, що обвинувачений їй неодноразово погрожував та обзивав нецензурно, оскільки у її сина з обвинуваченим в суді розглядається справа про земельну ділянку, в якій ОСОБА_3 є відповідачем, а вона представником позивача. Напередодні, за два дні до події, їй погрожував обвинувачений, казав, що вб`є її. Потерпіла ОСОБА_8 просила суд визнати обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 296 КК України, призначити йому покарання позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_23 дав показання, що 22.03.2020 близько 12 год він зателефонував матері, котра повідомила, що ОСОБА_3 наніс їй тілесні ушкодження, після чого втік. Він сказав їй, щоб вона викликала поліцію і медичних працівників, щоб вони все зафіксували. Зі слів матері, обвинувачений напав на неї, побив її палицею в область голови, тулуба та по ногах. Біля неї знаходився чоловік, який викликав поліцію. Пояснив, що ОСОБА_3 до того за декілька місяців також нецензурно лаявся до ОСОБА_8 та плюнув їй в лице, остання викликала поліцію, після чого обвинувачений втік.

Свідок ОСОБА_24 дав покази, що 22.03.2020 приблизно в обідній час зупинився перед світлофором, на вул. Соборна, в автомобіль постукала ОСОБА_8 , яка сказала, що якийсь чоловік напав на неї з палкою та попросила завезти її додому на вул. Макарова. В автомобілі потерпіла дезінфікатором поливала гулю на голові, вказала, що може втратити свідомість, тому не захотіла наздоганяти особу, яка її побила. Тілесних ушкоджень не пам`ятає, були сліди побоїв на голові. Говорила, що знає, хто побив її, однак що саме говорила, не пам`ятає. Згодом поїхав по своїх справах, але вирішив повернутись та перевірити, що з потерпілою, коли піднімався в квартиру, яку вона назвала, побачив, що від неї вже йдуть працівники швидкої допомоги.

Свідок ОСОБА_25 дав показання, що зі слів ОСОБА_8 , яка прийшла до нього додому дізнався, що її побили тупим предметом схожим на біту, тілесні ушкодження були на ногах, обличчі, гематома на голові. Не пам`ятає чи остання називала прізвище особи, яка нанесла їй тілесні ушкодження.

Свідок захисту ОСОБА_16 вказав, що в неділю 22.03.2020 з 11:00 год до 15:00 - 16:00 год ОСОБА_3 весь цей час був у квартирі за місцем проживання разом з ним.

У судовому засіданні також оглянуті та досліджені:

Повідомлення на лінію 102, в якому вказано, що 22.03.2020 о 12:32 год надійшло повідомлення від ОСОБА_24 про те, що підвіз невідому, якій з її слів в районі «Руму» наніс тілесні ушкодження невідомий (к. п. а.с. 87).

Повідомлення на лінію 102, в якому вказано, що 23.03.2020 о 14:30 год надійшло повідомлення від органів охорони здоров`я про те, що звернулася ОСОБА_8 , проживає АДРЕСА_5 , яка повідомила, що у АДРЕСА_3 , побив гр. ОСОБА_3 , діагноз: забій м`яких тканин обох гомілок правої стопи, незначне осаднення правого колінного суглобу, ЗЧМТ, струс головного мозку (к. п., а.с. 86).

Заява, про вчинене кримінальне правопорушення від 22.03.2020, подана ОСОБА_8 , в якій вказано: «Прошу Вас притягнути до відповідальності ОСОБА_3 , 1979 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який 22.03.2020 наніс мені тілесні ушкодження, а саме завдав ударів предметом схожим на палку гумову, по голові, спині та ногах, а також штовхнув мене на землю, після чого почав бити. Прошу затримати негайно зловмисника» (к. п. а.с. 89).

Протокол проведення слідчого експерименту від 10.04.2020, під час слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_8 , розповіла про механізм нанесення їй ударів гумовою палицею ОСОБА_3 , та показала, яким саме чином ОСОБА_3 наніс їй удари палицею в голову, по тулубу та по ногах. (к. п. а.с. 109-116).

Висновок експерта № 206 від 25.03.2020 ОСОБА_20 , про те, що тілесні ушкодження, отримані гр. ОСОБА_8 , у вигляді крововиливу з садном на його фоні на правій лобно-тім?яній ділянці, садна на правому колінному суглобі, крововиливів в ділянці правої лопатки, на лівому колінному суглобі, на лівій гомілці, на правій гомілці, які, згідно висновку експерта, відноситься до легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися 22.03.2020 не менше як від семи травматичних дій тупого предмету (к. п. а.с. 107-108).

Висновок експерта № 206/Д-344 від 25.05.2020, про те, що судово-медичні дані, встановлені при судово-медичній експертизі в частині механізму отримання тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_8 , не суперечать показам, даним нею при допиті 24.03.2020 («В правій руці ОСОБА_3 тримав чорну гумову палицю, ззовні схожу на тактичну для спец. призначення», « ОСОБА_26 умисно штовхнув мене на землю та почав наносити мені удари гумовою палицею по голові, ногах та тулубу. Внаслідок поштовху я впала на правий бік. Удари були нанесені зверху», «я почала закривати своє обличчя обома руками», «я перевернулася на живіт та, опершись на дві руки, почала повзти до проїзної частини. В цей момент, ОСОБА_27 продовжував умисно наносити мені удари гумовою палицею по ногах ззаду», тощо)(к. п. а.с. 118-119).

Протокол пред`явлення речей до впізнання від 10.04.2020 під час впізнання потерпіла ОСОБА_8 впізнала предмет під № 3, а саме чорну гумову палицю за зовнішніми ознаками: довжиною палки, діаметром, рукояткою та виступаючим круговим упором, вилучену під час обшуку проведеного 08.04.2020 за місцем проживання ОСОБА_3 , як палицю, якою ОСОБА_3 наніс їй тілесні ушкодження 22.03.2020 по вул. Соборна у м. Рівне (к. п. а.с. 120-123).

Протокол огляду речей та документів від 16.04.2020, яким оглянуто оптичний диск DVD-R з маркуванням «Alerus», на якому міститься аудіозапис розмови між свідком ОСОБА_23 та потерпілою ОСОБА_8 . Під час даної розмови потерпіла вказує, що її побив ОСОБА_28 . Нанісши тілесні ушкодження палкою «дубинкою» по голові та ногах. Подія відбулася в районі «РУМ» ( к.п. а.с. 137-138).

Досліджені в ході судового розгляду показання потерпілої, свідків узгоджуються з вище наведеними письмовими доказами, а тому вони є належні, допустимі, достовірні, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вказує, що при вище вказаних обставинах злочин вчинив ОСОБА_3 .

Зокрема, покази потерпілої є послідовними та підтверджуються показами свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , наявність у потерпілої тілесних ушкоджень, зафіксовані висновками судово-медичної експертизи № 206 та висновком експерта № 206/Д-344, механізм нанесення тілесних ушкоджень відповідає показанням потерпілої, з протоколу пред`явлення речей до впізнання слідує, що згідно протоколу обшуку від 08.04.2020 у ОСОБА_3 вилучено знаряддя злочину - чорну гумову палицю, яку потерпіла впізнала як предмет яким обвинувавений наносив ій тілесні ушкодження.

Допит свідка захисту ОСОБА_16 - суд вважає цей доказ неналежними з огляду на вимоги статті 85 КПК України, стосовно того, що сторона захисту доводить, що 22.03.2020 року з 11:00 год до 15:00 - 16:00 год ОСОБА_3 весь цей час був разом з свідком, останній з квартири він не відлучався, враховуючи наступне:

- пройшов тривалий час з моменту події злочину, покази свідка захисту були надані лише під час судового розгляду 07.04.2021, тобто через 1 рік після події злочину,

- свідок не вказав на обставини, з якими вони пов`язують дату, час і місце їх перебування у квартирі обвинуваченого, чим була викликана така тривалість знаходження за місцем проживання обвинуваченого та в який спосіб відслідковувалося постійне знаходження обвинуваченого у квартирі.

Враховуючи викладене, суд показання свідка ОСОБА_16 вважає відповідно до ст. 85 КПК України неналежним доказом, і такими, що не підтверджують невинуватість обвинуваченого у вчиненому злочині.

Потерпіла ОСОБА_8 під час розгляду справи долучила до матеріалів справи наступні докази:

- постанову Рівненського міського суду у справі №569/8845/20, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної за ст. 173 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн. та стягнуто судовий збір. ( т. 1 а.с.107 )

- Звернення ОСОБА_8 до прокуратури по факту викрадення ОСОБА_3 . Відеокамери від 29.01.2021 року(т. 1, а.с. 108-109).

Захисник обвинуваченого -адвокат Панчелюга долучила до матеріалів справи письмові докази:

- Ухвала про відкриття провадження у цивільній справі № 570/434/19 про визнання права власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки( т.1 а.с. 200-202).

Ці докази підтверджують, що до вчинення злочину обвинувачений неодноразово вчиняв дії, які порушували громадський порядок, спокій потерпілої дотримання усталених правил співжиття.

Докази в їх сукупності щодо механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілим, кількість нанесених ударів потерпілим, спосіб нанесення тілесних ушкоджень - із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, що злочини вчинялись в громадських місцях, підтверджує висновок суду, що обвинувачений грубо порушував громадський порядок і під час вчинення злочинів діяв з особливою зухвалістю та демонстрував явну неповагу до суспільства.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Суд кваліфікує всі епізоди за ч.4 ст. 296 КК України, враховуючи положення викладене в п. 20 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2023 р. "Звернути увагу судів на те, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) ( 2341-14 ) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього,

Абз. 2 за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Для юридичної оцінки діяння за ст. 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства. Зазначений висновок викладено у постанові Великої Палати ВС від 3 липня 2019 року у справі №288/1158/16-к.

Верховний Суд України в Постанові Пленуму №10 від 22.12.2006 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», зазначає, що за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень.

Відповідно до п. 11 даної Постанови спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій, а заздалегідь заготовленими - предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети.

Використання при вчиненні хуліганства спеціальних засобів - гумового кийка для нанесення тілесних ушкоджень знарядь злочину є підставою для кваліфікації дій винної особи за ч. 4 ст. 296 КК не тільки в тих випадках, коли вона заподіює ними тілесні ушкодження, а й тоді, коли ця особа за допомогою зазначених предметів створює реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Зібраними доказами встановлено:

- В епізоді щодо потерпілого ОСОБА_6 , що під час того, як останній повертався додому та переходив дорогу на пішохідному переході, обвинувачений з мотиву явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, використовуючи нікчемний привід, проявивши особливу зухвалість, безпричинно, у громадському місці, грубо порушив громадський порядок, підбіг та завдав удар в голову потерпілого, гумовою палицею, яку мав із собою та яка є спеціальним засобом і була заздалегідь заготовлена обвинуваченим для нанесення тілесних ушкоджень.

В епізоді щодо потерпілого ОСОБА_7 встановлено, що потерпілий йшов до магазину. Вийшовши з магазину, до потерпілого ззаду підійшов обвинувачений та з мотиву явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, використовуючи нікчемний привід, проявивши особливу зухвалість, безпричинно, у громадському місці, грубо порушив громадський порядок, наніс2 удари по ногах, в область правого стегна гумовою палицею, яку мав із собою та яка є спеціальним засобом і була заздалегідь заготовлена обвинуваченим для нанесення тілесних ушкоджень

У епізоді щодо потерпілої ОСОБА_8 встановлено, що остання поверталась додому, перебуваючи поблизу проїжджої частини, до неї підбіг обвинувачений, та з мотиву явної неповаги до суспільства, існуючих норм поведінки, використовуючи нікчемний привід, проявивши особливу зухвалість,безпричинно, у громадському місці, грубо порушив громадський порядок, наніс не менше семи ударів по голові, тулубу та ногах, гумовою палицею, яку мав із собою та яка є спеціальним засобом і була заздалегідь заготовлена обвинуваченим для нанесення тілесних ушкоджень.

Системність вчинених злочинів, механізм вчинення злочинів, використання предмету заздалегідь заготовленого обвинуваченим для нанесення тілесних ушкоджень під час вчинених злочинів і те, що цей предмет був виявлений у обвинуваченого беззаперечно вказує, що злочини вчинені обвинуваченим і у своїй сукупності підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України,

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує - ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами; особу обвинуваченого, який, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (к.п., а.с. 215), вперше притягується до кримінальної відповідальності (к.п. а.с. 216), відповідно до довідки-характеристики за місцем проживання, зарекомендував себе негативної сторони. Згідно характеристики - в громадському житті будь-якої участі не приймає, чинить психологічний тиск на мешканців будинку, висловлюється нецензурною лексикою в громадському місці (к.п. а.с. 219).

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Беручи до уваги викладене, зокрема, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами; кількість вчинених злочинів, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання за вчинені кримінальні правопорушення передбачені ч. 4 ст. 296 КК України, позбавлення волі на строк 5 років.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальні правопорушення, його вік, суд приходить до висновку, що обвинуваченого відповідно до статті 75 КК України, можливо звільнити від призначеного покарання - позбавлення волі, при цьому суд, враховуючи негативну характеристику обвинуваченого, приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити максимальний іспитовий строк 3 (три) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових правопорушень.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Питання про речові докази та арешт майна вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Цивільний позов відсутній.

У зв`язку з призначенням обвинуваченому ОСОБА_3 покарання на підставі ст. 75 КК України, доцільності у застосуванні запобіжного заходу немає.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинених кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 4 ст. 296 КК України та призначити покарання позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 квітня 2020 року, якою було накладено арешт на предмет зовні схожий на гумову палицю чорного кольору завдовжки 45 см та діаметром 3 см, предмет зовні схожий на гумову палицю чорного кольору завдовжки 60 см та діаметром 5 см з рукояттям їз спеціальним кріпленням та чорним шнурком, які були вилучені 08.04.2020 р. в ході обшуку квартири АДРЕСА_4 , та поміщені до спец пакету за № ЕХР0444556.

Речові докази: (Предмет № 1) зовні схожий на гумову палицю чорного кольору завдовжки 45 см. та діаметром 3 см. без будь-яких пошкоджень чи написів, в кінці якого наявна рукоятка для міцного кріплення в руці знищити;

(Предмет № 2) зовні схожий на гумову палицю чорного кольору завдовжки 60 см. діаметром 5 см. З рукояткою із спеціальним кріпленням та чорним шнурком знищити;

Аудіо запис, що розміщений на DVD-R диску з маркуванням «Alerus» 16x speed білого кольору із наступною назвою «audi_2020-04-27_18-30-34» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1