ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2582/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю заявника адвоката ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 , про забезпечення прав і свобод особи, яка тримається під вартою в порядку ст. 206 КПК України -

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

27.07.2023 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про забезпечення прав і свобод особи, яка тримається під вартою в порядку ст. 206 КПК України обґрунтована тим, що ОСОБА_6 тримається в ІТТ ГУ НП в м. Києві без належної правової підстави, зокрема в супереч рішенню суду, яке набрало законної сили, про його переведення до іншої установи кримінально виконавчої системи, що порушує права ОСОБА_6 .

Рух справи.

27.07.2023 надійшла скарга.

27.07.2023 авторозаподілом визначено слідчого суддю ОСОБА_1

27.07.2023 надано запит до ІТТ ГУНП в м. Києві.

28.07.2023 надано відповідь на запит з ІТТ ГУНП в м. Києві.

31.07.2023 надано додаткову відповідь на запит з ІТТ ГУНП в м. Києві.

31.07.2023 направлено судові повістки про розгляд скарги на 02.08.2023.

02.08.2023 постановлено ухвалу.

Встановлені судом обставини.

27.07.2023 відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу Дарницького районного суду м. Києва, було визначено головуючого слідчого суддю ОСОБА_1 та передано матеріали.

03.08.2022 Оболонським районним судом м. Києва стосовно ОСОБА_6 постановлено обвинувальний вирок, яким міру запобіжного заходу до набрання ним законної сили залишено без змін у виді тримання під вартою з урахуванням застосованих постановою від 21.12.2018 заходів безпеки, відповідно до якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ОСОБА_6 повинен виконуватися в ІТТ ГУНП у м. Києві.

17.07.2023 Вищий антикорупційний суд (ВАКС) постановив ухвалу про зміну заходів безпеки застосовану 21.12.2018 та переведення ОСОБА_6 з ІГГ ГУНП у м. Києві до ДУ «Київський слідчий ізолятор». Ухвала ВАКС, набрала законної сили, є остаточною та оскарженню не підлягає.

21.07.2023 заявник звернувся до начальника ГУНП в м. Києві, Київської місцевої прокуратури та Національної поліції України з заявами про виконання вище зазначеної ухвали, проте останні залишені поза увагою.

28.07.2023 та 31.07.2023 на запит слідчого судді з ІТТ ГУНП в м. Києві надійшла відповідь про те, що ОСОБА_6 продовжує утримуватися під вартою у зазначеній установі, оскільки керівником останньої прийнято рішенні звернутися до апеляційної інстанції, яка наразі здійснює перегляд вироку Оболонського районного суду м. Києва стосовно ОСОБА_6 від 03.08.2022, з метою надання роз`яснення щодо необхідності утримувати ОСОБА_6 в ІТТ ГУНП в м. Києві з урахуванням ухвали ВАКС, відповідь не отримана.

Доводи учасників справи.

В судовому засіданні заявник та адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, просили задовольнити та пояснили, що наразі ОСОБА_6 безпідставно продовжує утримуватися в ІТТ ГУНП в м. Києві, оскільки ухвалою ВАКС постановлено перевести ОСОБА_6 в СІЗО, однак керівником дана ухвала не виконана.

Прокурор пояснила, що ухвала ВАКС є незаконною, буде оскаржуватися, а на суддів ВАКС, які постановили вказану ухвалу,буде подана заява до Вищої ради правосуддя щодо постановлення незаконного рішення. Крім того, прокурор пояснила, що керівництво СІЗО повідомляло прокуратуру, що не зможе забезпечити утримання ОСОБА_6 , оскільки не має відповідних умов, тому тримання ОСОБА_6 в ІТТ ГУНП в м. Києві є обґрунтованим. Крім того, керівник ІТТ ГУНП в м. Києві надав запити до апеляційної інстанції, де переглядається вирок ОСОБА_6 постановлений Оболонським районним судом м. Києва від 03.08.2022 та обґрунтовано чекає на відповідь щодо можливості виконання ухвали ВАКС.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції Українисудове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Hornsby v. Greece» (заява № 18357/91, п. 40), «Деркач та Палек проти України» (заяви № 34297/02 та № 39574/02, п. 18): право на суд, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін; ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок; право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні; виконання судового рішення, яке набрало законної сили підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок («ImmobiliareSaffi v. Italy», заява № 22774/93, п. 74).

У п. 33 рішення Європейського суду з прав людини «Сокур проти України» (№ 29439/02) зазначено про те, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Ухвала ВАКС від 17.07.2023 є остаточною і оскарженню не підлягає, набрала законної сили з моменту її постановлення, і підлягала негайному виконанню саме з 17.07.2023, проте на час розгляду даної скарги не виконана, що є безумовним порушенням вище наведених норм законодавства та порушенням прав ОСОБА_6 .

Отже, враховуючи те, що вказаною ухвалою змінено заходи безпеки, що в свою чергу було правовою підставою утримання ОСОБА_6 в ІТТ ГУНП в м. Києві, а також постановлено перевести останнього до СІЗО, ОСОБА_6 вбачається, що останній з 17.07.2023 по теперішній час утримується в ІТТ ГУНП в м. Києві безпідставно, у зв`язку з чим права ОСОБА_6 підлягають негайному відновленню, шляхом покладення на керівника ІТТ ГУНП в м. Києві обов`язку виконати ухвалу ВАКС від 17.07.2023, а саме вжити заходів щодо переведення ОСОБА_6 з ІТТ ГУНП в м. Києві до СІЗО.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ від 25.07.2002 у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» та від 28.10.1999 у справі «Брумареску проти Румунії» судом встановлено, що існує установча судова практика щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, доводи прокурора щодо незаконності рішення та дій суддів ВАКС, подальшого їх оскарження до відповідних інстанцій, а також щодо обґрунтованості невиконання керівником ІТТ ГУНП в м. Києві рішення суду, що набрало законної сили, внаслідок очікування роз`яснення щодо можливості виконання такого рішення іншим судом апеляційної інстанції, відсутності можливості утримувати ОСОБА_6 в СІЗО, слідчий суддя вважає неспроможними і такими, що суперечать вимогам законів наведених вище та не узгоджуються із принципом верховенства права.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 206 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати керівника ІТТ ГУ НП в м. Києві виконати ухвалу Вищого антикорупційного суду від 17.07.2023 у справі № 991/576/22, провадження № 1 - кп/991/3/22, шляхом негайного вжиття заходів для переведення ОСОБА_6 04.07.1970 з Ізолятора тимчасового тримання ГУ МВС України в м. Києві до Державноїустанови «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1