ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1112/23 Справа № 202/6266/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000392 від 23 червня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2023 року відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на повідомлення останнього про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.1 ст.209 КК України, в рамках кримінального провадження №0000392 від 23 червня 2020 року.

В обґрунтування постановленої ухвали слідчий суддя зазначив, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_7 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України та при її врученні слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 31 січня 2023 року.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що слідчим суддею при винесенні ухвали було зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам кримінального процесуального закону, що згідно ст. 409 КПК України є підставою для скасування або зміни судового рішення. Вважає, що порушено порядок вручення підозри, оскільки виключно керівник юридичної особи ОСББ Робоча 160 міг отримати для передачі повідомлення про підозру, в той час, як управитель наділений функціями з управління багатоквартирним будинком, при цьому відомостей щодо представництва юридичної особи ОСББ Робоча 160 ОСОБА_8 матеріали кримінального провадження не містять. Вказує, що твердження слідчого про виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість у повідомленні про підозру є необґрунтованим, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки ТОВ Будпромінвест Груп самостійно не визначав податкові зобов`язання з податку на додану вартість. Зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу, жодного факту того, що ОСОБА_7 було вчинено кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.366, ч.1 ст.209 КК України.

Захисник ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_7 та прокурор у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, від захисника надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги за її відсутності та за відсутності підозрюваного, у зв`язку з чим розгляд провадження здійснено за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали, долучені до скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що слідчий суддя належним чином виконав вищевказані вимоги кримінального процесуального закону, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги слідує, що як на підставу для скасування повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри захисник посилається, зокрема, на порушення процесуального порядку повідомлення про підозру, а саме, що повідомлення про підозру вручено ОСОБА_8 , яка не має повноважень на представництво юридичної особи ОСББ Робоча 160.

Так, як слідує з матеріалів справи в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №00000392, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 червня 2020 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.205-1 КК України.

31 січня 2023 року слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_7 було складено повідомлення про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.1 ст.209 КК України.

З матеріалів провадження слідує, що оскільки вручити повідомлення про підозру особисто ОСОБА_7 не виявилось можливим, його було вручено управителю ОСББ Робоча 130 ОСОБА_8 для передачі ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до вимог ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з положеннями ст.111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляв певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення здійснюються у порядку, передбаченому главою 11 КПК України, тобто, викликом (ст.133 КПК України), судовим викликом (ст.134 КПК України). Порядок вручення повідомлення визначений ст. 135 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання, повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

При цьому з системного аналізу вимог ст. 135 КПК України слідує, що остання не містить вимог щодо вручення повідомлення про підозру саме керівнику житлово-експлуатаційної організації, на що є необгрунтовані посилання в апеляційній скарзі захисника.

Виходячи з вищевикладеного суд апеляційної інстанції вважає такими, що ґрунтуються на положеннях закону висновки слідчого судді, що вручення письмового повідомлення про підозру в день його складання представнику ОСББ за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного відповідає положенням ст.ст. 135, 278 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги про невідповідність повідомлення про підозру фактичним обставинам справи, апеляційний суд зазначає наступне.

Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених КПК запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 276 КПК України).

Повідомлення про підозру має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення (ст. 277 КПК України).

Системний аналіз норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини дозволяє дійти висновку, що КПК України оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування - стандарт «обґрунтованої підозри», доведення «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.

Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (ст. ст. 157, 163, ч. 5 ст. 234, 260 та інші статті КПК України), так і слідчими, прокурорами (ст. ст. 134, 271, 276 КПК України та інші).

Таким чином, повідомлення про підозру на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)».

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелюватися зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняттям відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для мети повідомлення особі про підозру є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри», адже останній згідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема, застосування заходів забезпечення кримінального провадження та не зумовлює наділення підозрюваного додатковими правами.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

При цьому, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86)) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).

Враховуючи, що стандарт «достатніх підстав (доказів)» є нижчим ніж стандарту «обґрунтованої підозри», апеляційний суд дійшов висновку, що для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Доводи апеляційної скарги захисника стосуються питань доведеності винуватості, оцінки доказів, наявності складу кримінального правопорушення в діянні підозрюваного ОСОБА_7 та правильності правової кваліфікації його дій, проте при розгляді скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя має оцінити достатність та належність доказів лише стосовно того чи досягнуто стороною обвинувачення стандарт переконання «достатність доказів» для цілей повідомлення про підозру.

Вирішення питання доведеності винуватості особи та правової оцінки дій (правової кваліфікації) є завданнями судового розгляду кримінального провадження, під час якого суд першої інстанції буде безпосередньо досліджувати всі докази, надані сторонами кримінального провадження, та надавати їм правову оцінку, зокрема і з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись при цьому стандартом доведення «поза розумним сумнівом», який є значно вищим порівняно зі стандартами «достатніх підстав (доказів)» та «обґрунтованої підозри».

На даній стадії кримінального провадження правова кваліфікація дій особи є попередньою і під час судового розгляду за умови доведеності або недоведеності ознак кримінального правопорушення саме суд під час винесення судового рішення по суті обвинувачення надає остаточну правову кваліфікацію діям особи.

Крім того, прокурором в суді апеляційній інстанції повідомлено, що на теперішній час обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.366, ч.1 ст.209 КК України направлено до суду першої інстанції.

Отже, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2023 року про відмову в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на повідомлення останнього про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.1 ст.209 КК України, в рамках кримінального провадження №0000392 від 23 червня 2020 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ __________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4