Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 641/9126/21
Провадження № 1-в/553/216/2023
У Х В А Л А

Іменем України

21.06.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника засудженої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

представника ДУ «Качанівська виправна колонія № 54» - ОСОБА_6

засудженої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні проведеному у режимі відеоконференції заяву адвоката ОСОБА_5 , в інтересах засудженої ОСОБА_4 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в порядку ст. 81 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, роменської національності, з неповною середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, до засудження проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- по даній справі засудженої: 23.11.2016 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, зараховано в строк попереднього ув`язнення період з 23.07.2016 року по 25.07.2016 року, з 25.07.2016 року по 23.11.2016 року, в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно вироку апеляційного суду Чернігівської області від 31.03.2017 року, засудженої за ч.3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення період з 23.11.2016 року по 31.03.2017 року, включно, в строк відбування покараня з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року захисник засудженої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою про застосування відносно засудженої ОСОБА_4 умовно - дострокового звільнення, відповідно до ст. 81 КК України, посилаючись на те, що вона за період відбування покарання у ДУ «Качанівська виправна колонія (№ 54)» має 2 заохочення. Засуджена характеризується позитивно, весь час, коли дозволяв стан здоров`я, працювала і працює швачкою, поряд з цим, захисником вказувалось про те, що остання працює щодня понаднормово, до 20 год. 00 хв..

В обґрунтування заяви захисником засудженої вказувалось про те, що ОСОБА_4 в колективі та з працівниками адміністрації колонії підтримує добрі стосунки. Засуджена активно підтримує соціальні зв`язки з мамою та дітьми, шляхом листування, телефонних дзвінків, отримує посилки, за весь час відбування нею покарання її двічі відвідували мати та діти.

Засуджена ОСОБА_4 приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія», «Правова освіта», «Творчість», відвідує лекції правового характеру, інформаційні години.

В обґрунтування заяви захисником засудженої ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 вказувалось про те, що засуджена ОСОБА_4 є матір`ю чотирьох дітей, двоє з яких неповнолітні, наразі мати засудженої ОСОБА_7 , 1956 року народження, є тимчасовим опікуном неповнолітніх дітей та має онкологічне захворювання.

При цьому, захисник наголошувала на стані здоров`я засудженої, а саме вказувала про те, що засуджена ОСОБА_4 , має наступні захворювання: В20. ВІЛ інфекція IV клінічна стадія; залишкові зміни туберкульозу легень (2013 рік) кат. 5.1 Рецидивуючий кандидоз слизової порожнини рота; хронічне обструктивне захворювання легень, хронічний гепатит, ремісія, хронічний пієлонефрит, ремісія, хронічний холіцистит, хронічний панкреатит, гіпертонічна десциркуляторна енцефалопатія з лікворно-венозною дистензією, помірним вестибуло-атактичним, астено-невротичними синдромами; гіпертонічна ангіопатія сітківки обох очей, що підтверджується висновком лікарсько- консультативної комісії Темнівської багатопрофільної лікарні №100 від 28.04.2021 року.

В судовому засіданні заявник захисник засудженої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримала заяву, та наполягала на її задоволенні.

Засуджена ОСОБА_4 підтримала заяву свого захисника ОСОБА_5 та прохала її задовольнити, надавши їй можливість для доведення свого виправлення шляхом її умовно-дострокового звільнення.

Представник ДУ «Качанівська виправна колонія (№ 54)» заяву підтримала в повному обсязі та наполягала на її задоволенні.

Прокурор при вирішенні даної заяви категорично заперечував проти її задоволення та вказував про її безпідставність і передчасність, оскільки ОСОБА_4 свою вину у вчиненому тяжкому злочині не визнала, із засудженою, протягом усього періоду відбування нею призначеного покарання, адміністрацією колонії з метою стимуляції її позитивної поведінки, періодично проводяться бесіди профілактичного характеру, остання на даний час має незняте (непогашене) дисциплінарне стягнення, відношення засудженої до виконання правил внутрішнього розпорядку, праці та виконання робіт з благоустрою під час відбування усього строку покарання є нестабільним та сумнівним, що виключає можливість її умовно дострокового звільнення на даний час.

Вказане питання розглядається у відповідності до ст. 537 КПК України.

Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ та органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що засуджена ОСОБА_4 у ДУ «Качанівська виправна колонія (№ 54)» відбуває покарання з15.05.2017 року.

Засуджена характеризується позитивно, до праці ставиться сумлінно, за час відбування покарання має 2 (два) заохочення.

Має 3 (три) стягнення, останнє з яких попередження від 11.08.2022 року, непогашене.

Судом встановлено, що під час відбування покарання засудженою ОСОБА_4 , з останньою було проведено ряд бесід профілактичного характеру з приводу її неналежної поведінки в установі відбування покарання.

Адміністрацією установи за місцем відбування покарання засуджена ОСОБА_4 характеризується наступним чином.

Під час відбування покарання в ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» засуджена ОСОБА_4 залучалася до суспільно корисної праці швачкою з відрядною формою оплати праці на ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№54)» протягом наступних періодів: з 30.052017 р. по 16.03.2021 р., з 17.03.2021 р. по 09.04.2021 р., з 06.05.2021 р. по 29.06.2021 р., з 02.07.2021 р. по 30.08.2021 р., з 02.09.2021 р. по 28.10.2021 р., з 02.11.2021 р. по 30.12.2021 р., з 10.01.2022 р. по 26.02.2022 р., з 18.04.2022 р. по 30.05.2022 р., з 02.06.2022 р. по 29.07.2022 р., з 02.08.2022 р. по 29.09.2022 р., з 01.10.2022 р. по 29.10.2022 р., з 02.11.2022 р. по 29.12.2022 р., з 03.01.2023 р. по 27.02.2023 р., з 02.03.2023 р. по теперішній час. До виконання поставлених завдань ставиться задовільно, однак потребує контролю з боку виробничого персоналу установи.

Дотримується правомірних правовідносин. У відношенні до персоналу установи ввічлива з метою отримання поблажливого ставлення з боку представників адміністрації установи.

Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, яким користується при виконанні дорученої роботи.

Намагається виконувати передбачені законодавством вимоги персоналу установи.

Намагається виконувати роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідні навичок.

До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці.

Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія», «Правова освіта», «Творчість», відвідує лекції правового характеру, інформаційні години, До участі у реалізації програм відноситься задовільно, однак інтересу не проявляє.

Відповідно до ст. 110 КВК України підтримує зв?язки з рідними шляхом телефонних розмов, отримує посилки.

Рішенням комісії установи від 11.12.2019 р. в зміні умов тримання відмовлено, враховуючи заяву засудженої.

Термін застосування умовно-дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України, підлягає після відбуття призначеного строку покарання, а саме 14.11.2021 року.

Рішенням комісії установи від 17.11.2021 року у застосуванні умовно-дострокового звільнення було відмовлено.

За вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.11.2016 року вину у скоєному злочині не визнала та з ОСОБА_4 стягнуто майнову шкоду в сумі 6751,96 грн. та судові витрати в сумі 850 грн., які сплачені.

Статтею 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71,72 КК України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від N 10 від 26.12.75 « Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким» визначено, що суди, вирішуючи питання про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання або про заміну

невідбутої частини покарання більш м`яким, повинні забезпечити строго індивідуальний підхід до кожного засудженого, маючи на увазі, що умовно-дострокове звільнення від покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані

лише до тих засуджених, які, відбувши передбачену законом частину покарання, зразковою поведінкою і чесним ставленням до праці, а особи, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, крім того, й чесним ставленням до навчання довели своє виправлення.

Отже, з досліджених судом матеріалів можна зробити висновок про нестабільну поведінку засудженої ОСОБА_4 під час відбування всього строку покарання, котра виражається лише в намаганнях виконувати законні вимоги персоналу та роботи з самообслуговування і благоустрою установи, трудові обов?язки остання виконує задовільно і їх виконання засудженою потребує контролю з боку виробничого персоналу установи, до участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених ставиться виключно задовільно та власного інтересу не виявляє, хоча й існують в її поведінці позитивні зміни, однак, встановлені в ході судового розгляду вказані обставини неналежної поведінки та незадовільного ставлення засудженої до покладених на неї обов?язків, в повній мірі не надають суду підстав вважати, що вона своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Під час вирішення даного питання судом насамперед враховується, що засуджена ОСОБА_4 має дисциплінарне стягнення від 11.08.2022 року, яке у встановленому законом порядку не погашене.

Крім того, відповідно до Протоколу № 17 засідання дисциплінарної комісії ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» від. 23.03.2023 року, було відмовлено у застосуванні заходів заохочення до засудженої ОСОБА_8 , як засудженій, яка виконує покладені обов?язки під контролем адміністрації, не завжди дотримується правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку, а також виконує вимоги трудового розпорядку та безпеки праці під контролем виробничого персоналу, що беззаперечно свідчить про те, що поведінка засудженої ОСОБА_4 на даний час не є зразковою, бездоганною і такою яка б надавала беззаперечні підстави для її умовно-дострокового звільнення, та відповідно дані обставини є встановленими адміністрацією установи за місцем відбування покарання останньою.

При цьому, відповідно до рішень дисциплінарної комісії про притягнення до дисциплінарної відповідальності засудженої ОСОБА_4 та застосування до неї заходу стягнення:

-від 19.12.2019 року - було вирішено обмежитися відносно останньої бесідою профілактичного характеру;

-від 17.05.2021 року - було вирішено обмежитися відносно останньої бесідою профілактичного характеру.

Вказані обставини додатково підтверджують вищевикладені висновки суду та свідчать про незадовільну та неналежну поведінку засудженої впродовж усього строку відбування нею призначеного судом покарання.

Твердження захисника з приводу того, що вчинення засудженою дисциплінарних порушень було спричинено саме власними емоційними хвилюваннями засудженої, як матері, за свого сина в сьогоденних умовах, суд визнає неспроможними за своїм змістом і такими, що спростовуються матеріалами особової справи на засуджену, оскільки засуджена спілкувалася зі своїм сином, який відбуває покарання в іншій установі, під умисно прихованим номером, що заборонено в установленому законом порядку, а відтак не може бути виправдано психоемоційним станом засудженої.

Вказані обставини в судовому засіданні не заперечувалися самою ОСОБА_4 та не були спростовані стороною захисту будь-якими доказами в установленому законом порядку.

Суд констатує, що відсутність в поведінці засудженої ОСОБА_4 послідовних, кардинальних позитивних змін свідчить також і про її незадовільне відношення, саме на час вирішення даного питання, до спокутування своєї провини за скоєне нею, а відтак і до самого протиправного вчинку, за вчинення якого остання і відбуває призначене судом покарання, що також вказує про відсутність на даний час правових підстав для її умовно-дострокового звільнення.

Із врахуванням того, що засуджена ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення саме тяжкого злочину, неможливо дійти висновку, що засуджена на даний час дійсно досягла виправлення.

Разом з цим, представник адміністрації даної установи в судовому засіданні після зазначення усіх накладених на засуджену стягнень, проведених з останньою профілактичних бесід, неналежне відношення останньої до скоєного, праці, виконання робіт з благоустрою та правил і умов відбування покарання, за умови наявності рішення колонії про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_4 , тобто всупереч фактичним обставинам, наявним матеріалам особової справи і чинним рішенням державної установи з аналогічних питань, наполягала на задоволенні даної заяви, що є неприпустимим та може свідчити про зацікавленість саме даного представника установи в позитивному вирішенні даного питання.

Дані обставини та неналежна поведінка представника установи відбування покарання в судовому засіданні прокурором була залишена без належної уваги, жодних клопотань з його боку щодо відповідного реагування судом на вказані порушення з його боку не надходило.

Крім того, суд відхиляє твердження сторони захисту щодо незадовільного стану здоров?я засудженої ОСОБА_4 , як підстави для її умовно-дострокового звільнення, оскільки дане питання вже було предметом судового розгляду.

Так, відповідно до ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.05.2021 року, в задоволенні клопотання захисника засудженої ОСОБА_4 про звільнення від подальшого відбування покарання, у зв`язку з хворобою було відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29.11.2021 року ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.05.2021 року щодо ОСОБА_4 було залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 без задоволення.

Таким чином, підстави неможливості за станом здоров?я подальшого відбування засудженою ОСОБА_4 призначеного їй покарання вирішувалися судами першої та апеляційної інстанції, тобто в установленому порядку, а відтак не можуть повторно вирішуватися під час даного судового розгляду. При цьому суд звертає увагу, що на підтвердження зазначених захисником захворювань у засудженої ОСОБА_4 , останньою не було надано жодного документа, а надані суду матеріали особової справи на засуджену ОСОБА_4 , взагалі не містять таких даних, що є неприпустимим та вказує про безпідставність і необгрунтованість цих тверджень сторони захисту.

Наявність тяжких захворювань у матері засудженої ОСОБА_7 , не може бути безумовною і достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення засудженої особи, а саме ОСОБА_4 , котра не довела в установленому законом порядку свого виправлення.

В свою чергу, належних документів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_7 є тимчасовим опікуном неповнолітніх дітей засудженої ОСОБА_4 , стороною захисту до суду також надано не було, що вказує про безпідставність вказаних тверджень перед судом та їх недоведеність в установленому законом порядку.

З огляду на викладене, твердження сторони захисту про можливість застосування умовно-дострокового звільнення відносно ОСОБА_4 з метою надання їй можливості побачитися з хворою матір`ю і дітьми, суд визнає формальними, надуманими і такими що не відповідають матеріалам справи та не грунтуються на вимогах закону.

Твердження сторони захисту про можливе працевлаштування засудженої ОСОБА_4 , в разі її умовно-дострокового звільнення, на посаді підсобного робітника КП «Комунальні послуги», за умови введення воєнного стану на всій території України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року, та його дії до цього часу, також не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вказане бронювання останньої підтверджується листом даного підприємства датованим 17 листопада 2021 року, тобто півтора роки потому, що не може вважатися дійсною та належною обставиною на час розгляду судом даного питання.

Актуальних і дійсних даних з даного приводу, на час розгляду Ленінським районним судом м. Полтави питання щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , стороною захисту не надано.

На теперішній час суд приходить до переконливого висновку, що засуджена ОСОБА_4 своїми діями лише намагається стати на шлях виправлення. Проте є передчасним вважати, що вона на даний час досягла належного ступеня виправлення, безумолвного і достатнього, для її умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, в тому числі і за умов зазначених стороною захисту.

У зв`язку з цим, для того щоб дійти висновку, що засуджена дійсно стала на шлях виправлення, необхідний більш тривалий час.

Таким чином, проаналізувавши здобуті докази, суд приходить до переконання, що засуджена ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення, в зв?язку з чим ОСОБА_4 не підлягає умовно-достроковому звільненню, а відтак заява захисника ОСОБА_5 , в інтересах засудженої ОСОБА_4 , про умовно-дострокове звільнення останньої, до задоволення не підлягає, як безпідставна та передчасна.

Керуючись ст. 81 КК України та ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 152, 154 КВК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_4 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в порядку ст. 81 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1