ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/124/23
Номер справи місцевого суду: 654/3139/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 січня 2022 року, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новосвітлівка Веселинівського району Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

засудженого вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 квітня 2015 року за ч.3 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 січня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат ОСОБА_6 подав в інтересах засудженого ОСОБА_8 апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 січня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначив, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що ОСОБА_8 сумлінною поведінкою довів своє виправлення та став на шлях законослухняного громадянина. Крім того, ОСОБА_8 хворіє на туберкульоз.

Засуджений ОСОБА_8 належним чином викликався судом апеляційної інстанції, зокрема шляхом публікації оголошення на сайті суду. Останнім відомим суду місцем перебування засудженого є Голопристанська ВК №7. Поруч із цим, згідно відповіді Департаменту виконання покарань Міністерства юстиції України Державна установа «Голопристанська виправна колонія №7» розташована на території Скадовського району Херсонської області, який входить до переліку території, що тимчасово окуповані російською федерацією, у зв`язку із чим надати інформацію про теперішнє місце перебування ОСОБА_8 неможливо.

Фактичне місце перебування засудженого за наявними у справі засобами зв`язку встановити не виявилося можливим, що унеможливлює забезпечення його участі у кримінальному провадженні.

Заслухавши думу захисника, прокурора щодо можливості розгляду кримінального провадження за відсутності засудженого, з огляду на те, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення правового становища засудженого, суд апеляційної інстанції, вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги без участі ОСОБА_8 .

Захисник ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Прокурор просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника, прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

ОСОБА_8 станом на дату подачі апеляційної скарги відбував покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 квітня 2015 року, яким його засуджено за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 січня 2016 року ОСОБА_8 зараховано строк тримання під вартою в місцях попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ст.72 КК України з 16 вересня 2014 року по 26 жовтня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волію

З досліджених судом першої інстанції характеристики та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_8 знаходиться в місцях позбавлення волі з 22 вересня 2014 року.

В Голопристанській виправній колонії №7 відбував покарання з 22 вересня 2021 року, отримував стаціонарне лікування від туберкульозу легень.

За весь період відбування покарання заохочувався 3 рази (19.10.2016, 22.12.2018, 02.07.2019), притягався до дисциплінарної відповідальності 6 разів за зберігання заборонених предметів, востаннє 04 листопада 2020 року.

Має позов на суму 4124,80 грн, однак виконавчий лист до установи не надходив. Не працевлаштований у зв`язку із хворобою.

Разом з тим, як вірно встановив суд першої інстанції, ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, раніше неодноразово засуджувався за умисні злочини, в тому числі тяжкі, звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості і він знову вчиняв умисні злочини та систематично продовжував злочинну діяльність, що характеризує його з негативного боку.

Оцінюючи відомості про особу засудженого та ставлення його до праці за час відбування покарання у сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що навіть з урахуванням наявності заохочень засудженого, процес його виправлення не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним, тому ОСОБА_8 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення є непереконливими, оскільки матеріали провадження не містять таких відомостей, натомість наявність у ОСОБА_8 ряду судимостей, систематичне порушення засудженим ОСОБА_8 дисципліни під час відбування покарання навпаки свідчать, що він не став на шлях виправлення.

Посилання адвоката на те, що ОСОБА_8 має тяжке захворювання, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки зазначені обставини не мають правового значення при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. У такому випадку можливе вирішення питання про звільнення від відбування покарання за хворобою (ст.84 КК України). Однак вказане питання не вирішувалося місцевим судом та не є предметом розгляду у даному провадженні.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги визнаються апеляційним судом не достатніми для її задоволення та звільнення засудженого від відбування покарання умовно-достроково, оскільки матеріали справи не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України - виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 405 , 419 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 січня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4