Справа № 177/1212/23
Провадження № 1-кп/177/171/23
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 червня 2023 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеса Одеської області, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23.05.2015 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком 1 рік;
- 13.06.2016 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 186, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 15.07.2019 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 26.01.2023 року з Божковської ВК Полтавської області умовно-достроково на не відбутий строк: 9 місяців 29 днів,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України;
Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.07.2019 року Приморським районним судом м. Одеси був засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 26.01.2023 року з Божковської ВК (№16) Полтавської області умовно-достроково на не відбутий строк: 9 місяців, 29 днів, після чого направився за місцем мешкання: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_3 будучи неодноразово судимий за умисні злочини, маючи судимість, звільнившись з місць позбавлення волі умовно-достроково, на шлях вправлення не став та систематично порушував громадський порядок і права інших громадян, зокрема протягом 2023 року вчинив ряд адміністративних правопорушень, у зв`язку з чим 21 березня 2023 року ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком 1 (один) рік із застосуванням щодо нього наступних обмежень: 1) заборона виходу з будинку (квартири) за місцем мешкання: з 22.00 год. до 05.00 год. наступної доби, 2) заборона виїзду в особистих справах за межі місця проживання, а саме за межі Криворізького району Дніпропетровської області, без письмового дозволу органу поліції, який здійснює нагляд, 3) зобов`язання з`являтись на реєстрацію до органу поліції 1 (один) раз на місяць кожен перший вівторок місяця.
Однак, ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим з ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області та встановлення відносно нього обмеженнями та зобов`язаннями, маючи на меті ухилитися від адміністративного нагляду, діючи умисно, без поважних причин, самовільно, без дозволу Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, наприкінці квітня 2023 року покинув своє місце постійного проживання в с. Чкаловка, Криворізького району, Дніпропетровської області та поїхав до м. Одеса, чим порушив вимоги Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі" №264/94-ВР від 01.12.1994 року та обмеження, встановлені ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються як кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України, за ознаками самовільного залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.
Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить клопотання прокурора викладене в обвинувальному акті щодо його розгляду в порядку спрощеного провадження та заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акта та додані до нього матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ст.395 КК України, за ознаками самовільного залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.
Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , судом встановлено, що останній скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, офіційно не працює, неодружений, за місцем проживання характеризується посередньо, інвалідом не являється, утриманців не має, доказів протилежного суду не надано, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у вигляді арешту, в межах санкції ст. 395 КК України.
Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.
Згідно ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Отже, суд враховує, що вироком Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2019 ОСОБА_3 був засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 26.01.2023 року з Божковської ВК Полтавської області умовно-достроково на не відбутий строк 9 місяців, 29 днів, до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, а отже остаточне покарання обвинуваченому повинно бути призначено із застосуванням правил ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2019 до покарання призначеного за цим вироком.
Відповідно до ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий.
Таким чином, при визначенні остаточного покарання підлягають застосування правила складання покарань, передбачених ст.72 КК України, згідно якої одному дню арешту відповідає один день позбавлення волі.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.
Заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні, не застосовувались.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.
Керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд -
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, керуючись правилами пп. а, п.1 ч. 1 ст. 72 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2019 та остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня затримання в порядку виконання вироку.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, через Криворізький районний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1