Справа № 182/2135/23
Провадження № 1-кп/0182/885/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості про вчинення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000436 від 27.04.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хмельницьке, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, з вищою освітою, працюючого на НЦПО інженером охорони праці, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України

участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи проросійськи налаштованою особою, підтримуючи збройну агресію Російської Федерації проти України, діючи умисно, у період з початку повномасштабного вторгнення країни-агресора Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року по 24 лютого 2023 року, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung», модель А51, s/n НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , на шпальтах власного облікового запису « ОСОБА_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 соціальної мережі «Одноклассники» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 поширив відео-матеріал, у якому міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Так, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, направлений на заперечення збройної агресії рф проти України та виправдовування дій РФ проти України, реалізуючи його, не відмовляючись від нього, бажаючи довести його до кінця та досягнути злочинну мету, 05.04.2022, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung», модель А51, s/n НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , на шпальтах власного облікового запису « ОСОБА_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 соціальної мережі «Одноклассники» (ІНФОРМАЦІЯ_3 ), поширив відеоматеріал з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Відповідно до висновку № 297/22 від 10.04.2023 за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи ЗЕС ІСТЕ СБУ в Управлінні СБ України у Дніпропетровській області, у відеоматеріалі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розміщеним ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 на шпальті власного облікового запису « ОСОБА_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 соціальної мережі «Одноклассники» (ІНФОРМАЦІЯ_3 ), наявні вислови про заперечення збройної агресії рф проти України та виправдовування дій РФ проти України.

Таким чином, ОСОБА_3 , 05 квітня 2022 року, о 05 годині 17 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України та виправдовування дій РФ проти України, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на шпальтах власного облікового запису « ОСОБА_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 соціальної мережі «Одноклассники» (https://www.ok.ru), поширив матеріал, у якому міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 436-2 КК України - поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

До такого висновку суд приходить аналізовуючи наступні докази.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Надав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, яке зазначено в обвинувальному акті. Зокрема вказав, що є зареєстрованим у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» та на своїй сторінці, за допомогою свого мобільного телефону «Samsung», модель А51, s/n НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , на шпальтах власного облікового запису « ОСОБА_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 соціальної мережі «Одноклассники» (https://www.ok.ru), поширив відео-матеріал, у якому міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році. Просив суворо його не карати. Запевнив суд, що у повній мірі усвідомив неправомірність своїх дій та що у подальшому не допустить порушень закону та поширення відповідної інформації.

Враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена.

Аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 та інш.).

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Також суд враховує обставини справи; особу обвинуваченого, який раніше не судимий ( а.п. 157), на утримані нікого не має, розлучений, за місцем фактично мешкання характеризується позитивно ( а.п. 163). Також суд враховує, що обвинувачений офіційно працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.п. 159,161).

Обставинами, що пом`якшують або обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи всі зазначені обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.

Враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування покарання, тому, вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.96-1,96-2 КК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався, підстав для обрання судом не вбачається.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи №297/22 від 10.04.2023 року в сумі 9081 грн. 24 коп. та судової комп`ютерно-технічної експертизи №160 від 21.04.2023 року в сумі 1433 грн. 88 коп., що всього складає 10 515 ( десять тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 12 коп., оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст.96-1,96-2 ККУкраїни та ст.124, 370,371,374,381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч.2 ст.436-2 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, та поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76КК України:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung», модель А51, s/nR58N60QC47B, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , що переданий на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів УСБУ у Дніпропетровській області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи №297/22 від 10.04.2023 року в сумі 9081 грн. 24 коп. та судової комп`ютерно-технічної експертизи №160 від 21.04.2023 року в сумі 1433 грн. 88 коп., що всього складає 10 515 ( десять тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 12 коп.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Негайно після проголошення вироку його копію вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1