Справа № 347/699/22
Провадження № 1-кс/347/316/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м.Косів

Слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад доводів скарги.

Представник ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся в суд з скаргою на постанову старшого дізнавача про закриття кримінального провадження № 0000045 від 04.05.2022 року.

Скарга обґрунтована тим, що 03.05.2022 року ОСОБА_5 разом із своїм сином ОСОБА_6 біля 14 год. в АДРЕСА_1 з лопатою і металевою трубою здійснили напад на ОСОБА_3 і його сина ОСОБА_7 на їхній приватизованій приватній земельній ділянці, де останні проводили роботи по облаштуванню під`їзної дороги на присадибну ділянку, з погрозами вбивства. Оскільки між двома сім`ями тривалий час існують неприязні відносини, а в Косівському районному суді перебувають на розгляді два кримінальні провадження, і одна цивільна справа, то погрози вбивства ОСОБА_3 , та ОСОБА_7 сприйняли як реальні, та такі, що можуть бути здійснені ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . У зв`язку з цим, ОСОБА_3 в той же день зателефонував на спецлінію 102, після чого його з нервовим зривом помістили в Косівську ЦРЛ на стаціонарне лікування, де він перебував 10 днів.

04.05.2022 року по даному факту було внесено відомості до ЄРДР з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст. 125 КК України.

За весь час досудового розслідування було проведено лише дві слідчі дії, зокрема допитано ОСОБА_3 та призначено судову- медичну експертизу. Жодних інших слідчих дій у кримінальному провадженні не було проведено. Захисник та потерпілий неодноразово усно та письмово зверталися до дізнавача, та прокурора, щодо проведення слідчих дій, однак їх запевняли про те, що розслідування проводиться. І лише 03.05.2023 року представник ОСОБА_4 дізнався, що кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

На думку представника ОСОБА_4 , при розслідуванні кримінального правопорушення, слідчий обмежився лише допитом потерпілого та його представника, при цьому слідчий не надав жодної оцінки показам потерпілого, не дав оцінки зібраним у справі доказам, та не перевірив можливість причетності до даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 . Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження старший дізнавач зовсім не вказав підстав та мотивів прийняття такого рішення. Крім того, дізнавач безпідставно не визнав потерпілого цивільним позивачем, хоча потерпілий вказував на те, що йому було завдано матеріальної та моральної шкоди.

З цих підстав, оскаржувану постанову захисник ОСОБА_4 , що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 просив скасувати.

Позиція учасників в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вимоги скарги підтримали в повному обсязі. Додатково ОСОБА_4 ствердив, що дізнавачем не було проведено всіх слідчих дій, спрямованих на розкриття кримінального правопорушення, та встановлення винуватих осіб. Судово-медична експертиза не була належним чином проведена.

ОСОБА_3 додатково ствердив, що хоча за результатами експертизи в нього і не виявлено тілесних ушкоджень, однак він зазнав нервового стресу, внаслідок чого перебував на стаціонарному лікуванні.

З цих підстав, скаргу представник ОСОБА_4 та ОСОБА_3 просили задовольнити в повному обсязі.

Старший дізнавач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв. Однак неявка дізнавача, на переконання слідчого судді, не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши доводи скаржника ОСОБА_3 , та його представника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги та матеріали досудового розслідування слідчий суддя доходить висновку, що скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим суддею встановлено, що СД Косівського РВП ГУ НП у Івано-Франківській області за заявою ОСОБА_3 розслідувалося кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 травня 2022 року за №0000045, за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Підставою внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань було звернення ОСОБА_3 з заявою від 03.05.2022 року, в якій ОСОБА_3 ствердив, що 03.05.2022 року близько 15 год. в с. Стопчатів по вул. Довбуша, на ґрунті неприязних відносин, в ході конфлікту спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою старшого дізнавача СД Косівського РВП ГУНП у Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 26 грудня 2022 року кримінальне провадження було закрито у зв`язку із відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.

Норми права, які застосував суд, та мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення скарги.

Відповідно до частини 3 статті 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 статті 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів , а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, а сам процес доказування полягає доказування у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова прокурора та слідчого про закриття провадження у кримінальній справі повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Законність закриття провадження та відповідного рішення (постанови) буде зумовлюватися тим, що воно:

- винесене компетентним органом чи особою своєчасно,

- йому передувало проведення здійснених відповідно до закону процесуальних дій, які призвели до встановлення обставин, за наявності яких може бути винесено це рішення;

- правильно застосовано кримінальний закон України

- рішення має своїм вираженням установлену законом процесуальну форму й містить необхідні реквізити.

Так, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, на який посилається дізнавач в оскаржуваній постанові, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В постанові дізнавач зазначає, що встановити дані, які б вказували на вчинення особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України не вдалось можливим з об`єктивних обставин, оскільки в процесі розслідування не встановлено додаткових свідків та очевидців події кримінального правопорушення, чи інших достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою доказів, які б свідчили про винуватість будь якої особи, причетної до події описаної в заяві про вчинення кримінального правопорушення. Також за результатами проведеної судово-медичної експертизи у ОСОБА_3 не виявлено тілесних ушкоджень.

Слідчий суддя зазначає, що за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України відповідальність наступає за умисне легке тілесне ушкодження.

З об`єктивної сторони злочин характеризується вчиненням легкого тілесного ушкодження, що не спричинило таких наслідків, як короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності. Таким тілесним ушкодженням є ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів (синець, подряпина тощо).

Кримінальне провадження вважається закінченим з моменту заподіяння фізичної шкоди.

Суб`єктивна сторона характеризується прямим або непрямим умислом. Якщо умисел винного було спрямовано на заподіяння тяжких тілесних чи середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а в результаті його дій потерпілому було заподіяно лише легкі тілесні ушкодження, вчинене слід кваліфікувати за спрямованістю умислу за відповідними частинами ст. ст. 15 і 121 або 122 Кримінального кодексу України.

Відповідно до оглянутих матеріалів кримінального провадження встановлено, що вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення, при проведенні досудового розслідування та при закритті кримінального провадження, дізнавач дотримався в повній мірі.

Так, при огляді перевірочних матеріалів, слідчим суддею встановлено, що дізнавачем було опитано ОСОБА_10 , який згідно власноруч написаної ОСОБА_3 заяви, був учасником конфілкту, та допомагав припинити шарпанину, яка виникла 03.05.2022 року. При цьому ОСОБА_10 ствердив, що в ході вказаного конфлікту його батьку ОСОБА_3 було заподіяно тілесні ушкодження.

Дізнавачем були допитані потерпілий ОСОБА_3 , свідок ОСОБА_11 , та відібрані письмові пояснення у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Також дізнавачем були зібрані характеристики, щодо учасників конфлікту який мав місце 03.05.2022 року в АДРЕСА_1 . Дізнавачем також було призначено у справі судово-медичну експертизу, щодо факту спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

За результатами проведеної експертизи, було встановлено, що тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 не було виявлено.

Слідчий суддя також звертає увагу, що в протокол заяві яка міститься в перевірочних матеріалах (а.с.11 на звороті), ОСОБА_3 зазначено, що за медичною допомогою він не звертався.

При цьому в судовому засіданні ОСОБА_3 визнав той факт, що тілесних ушкоджень за фактом конфлікту, у нього не виявлено.

Слідчий суддя звертає увагу, що ОСОБА_3 звертався з заявою про вчинення кримінального правопорушення, саме за фактом спричинення йому тілесних ушкоджень.

В той же час, згідно матеріалів досудового розслідування тілесних ушкоджень у нього не було виявлено. А отже, відсутність тілесних ушкоджень, не утворює об`єктивну сторону кримінального правопорушення ч.1 ст. 125 КК України. А відтак дізнавач прийшов до обґрунтованого висновку, про відсутність складу кримінального правопорушення.

Що стосується доводів скаржника та його представника про те, що вони усно зверталися з клопотаннями до дізнавача щодо неналежного розслідування, то такі є голослівними, нічим не підтвердженими, а відтак такими, що не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови. Крім того, протягом всього часу досудового розслідування, ОСОБА_4 надав професійну правничу допомогу потерпілому ОСОБА_3 . Однак в матеріалах кримінального провадження наявне всього одне клопотання, про перекваліфікацію дій винної особи. При цьому будь яких інших клопотань, про те, що ОСОБА_3 чи ОСОБА_4 вважають, що дізнавачем неналежним чином проводиться досудове розслідування перевірочні матеріали не містять. А відтак доводи в цій частині є неспроможними.

Що стосується доводів скарги, про те, що ОСОБА_3 було завдано матеріальної шкоди, а дізнавач не визнав ОСОБА_3 потерпілим, то такі є безпідставними, з огляду на те, що про жодні завдані матеріалі збитки ні протокол заява ОСОБА_3 , ні письмова заява не містять (а.с.11, 13). Крім того, ОСОБА_3 було вручено пам`ятку про права і обов`язки потерпілого, в п.10 якої зазначено, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку передбаченому законом.

Згідно ч.2 ст.61 КПК України права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. В той же час ні сам потерпілий ОСОБА_3 , ні його представник ОСОБА_4 цивільного позову не подавали. А відтак, за умови відсутності цивільного позову відсутні підстави для виникнення у ОСОБА_3 статусу цивільного позивача.

А тому доводи представника ОСОБА_4 в цій частині також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Також слідчий суддя зауважує, що сам по собі факт отримання нервового потрясіння за результатами конфлікту, не може бути підставою для кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України.

Таким чином, перевіривши доводи скарги ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_3 , слідчим суддею встановлено, що дізнавачем прийнято обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавач прийняв обґрунтоване процесуальне рішення щодо закриття кримінального провадження, тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача про закриття кримінального провадження № 0000045 від 04.05.2022 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1