Справа №: 486/1299/23 Провадження № 1-кп/486/187/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000204 від 18.08.2022 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ніжин, Чернігівської області, українцю, громадянину України, інваліду третьої групи, розлученому, який має на утримані малолітнього сина ОСОБА_7 , 2014 року народження; що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; в силу ст. 89 КК України раніше не судимому;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24 серпня 2023 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000204 від 18.08.2022 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 307 КК України.

Підготовче судове засідання 28.08.2023 було відкладено на 01.09.2023 у зв`язку з клопотанням захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_8 про відкладення розгляду справи для надання часу на ознайомлення з матеріалами справи.

Прокурор просив суд продовжити розгляд клопотань про продовження запобіжних заходів обвинуваченим, термін яких спливає.

В судовому засіданні було узгоджено дату розгляду клопотання на 11 годину 00 хвилин 30.08.2023.

30.08.2023 у судове засідання з`явився прокурор ОСОБА_3 , який відповідно до постанови про заміну групи прокурорів від 10 квітня 2023 року входить до складу групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, направлене старшим групи прокурорів - прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу на 11 аркушах.

Посилається на те, що продовжують існувати передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики щодо дій вказаної особи.

Вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, адже він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Інкриміновані злочини, пов`язані з незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 , як керівником організованої групи, у складі організованої групи, повторно, із чітким розподілом ролей та функцій учасників, із корисливим мотивом, із застосуванням засобів конспірації.

Також, ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_1 від 04.02.2016, виданим Южноукраїнським відділом УДМС України в Миколаївській області. У зв`язку з цим, він може вдатись до втечі та переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчиненні ним кримінальні правопорушення як за межі України, так і на непідконтрольні на даний час Україні території під час воєнного стану.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні.

На його думку, обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, так як він систематично вдавався до вчинення злочинних дій в сфері незаконного обігу наркотичних засобів з метою отримання незаконного прибутку. Інших джерел доходу, окрім протиправних та отриманих внаслідок незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, обвинувачений ОСОБА_4 не має.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити. Посилався на тяжкість злочину, на те, що ОСОБА_4 є організатором групи. На його думку, ОСОБА_4 не може утримувати неповнолітню дитину за рахунок пенсії по інвалідності, що доводить факт того, що він збуває наркотичні засоби. На сьогодні не продовжені запобіжні заходи двом учасникам організованої групи, тому обвинувачений може на них впливати.

Обвинувачений ОСОБА_4 , який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтрима своє клопотання про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обгрунтував його тим, що прокурор його обвинувачує за ч. 3 ст. 307 КК України як керівника організованої групи повторно, проте таке обвинувачення є надуманним та необгрунтованим, оскільки, на його думку, немає жодного вагомого доказу про те, що саме він є організатором. Вважає, що якщо він є раніше несудимим, то він не може бути організатором групи. Посилання прокурора про те, що він не має офіційного доходу спростовується тим, що він отримує пенсійне забезпечення по інвалідності, так як є інвалідом третьої групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення. Вважає, що сторона обвинувачення послалась на недостовірну інформацію в його анкетних даних, а саме: про відсутність у нього соціальних зв`язків. Він має сім`ю: матір та сина ОСОБА_7 , 2014 року народження, з яким він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . На його думку, прокурор не довів обгрунтованість продовження тримання його під вартою. Посилався на рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011, та рішення у справі "Єлоєв проти України". Він не збирається зникати та переховуватись від суду та погіршувати своє становище у цьому кримінальному провадженні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що більше десяти років вживає наркотичні засоби. Він приходив на дачу ОСОБА_9 для виготовлення наркотичних засобів для власного споживання. У виготовленні наркотиків брав участь також ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Він робив це для того, щоб отримати наркотики для забезпечення своєї життєдіяльності. При затриманні були присутні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . На його думку, ОСОБА_10 , що є обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 307 КК України, змотивував їх до спільного виготовлення та вживання наркотиків. Після цього ОСОБА_10 привів на дачу працівників поліції, оскільки є агентом у цій кримінальній справі, на що вказують матеріали кримінального провадження, з якими він ознайомлювався. Причетності до реалізації наркотичних засобів він не має. Не заперечував факт наявності у нього наркотичної залежності та вживання наркотиків. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки він раніше не притягався до кримінальної відповідальності за ст. 307 КК України.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 , який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в усній формі заявив клопотання про заміну запобіжного заходу на домашній арешт. Після того, як обвинувачений заявив клопотання, він змінив свою правову позицію та підтримав клопотання свого підзахисного про відмову у задоволенні клопотання прокурора.

Після цього суд з`ясував думку обвинуваченого, який зажадав заміну захисника.

Ухвалою Южноукраїнський міський суд Миколаївської області від 30.08.2023 задовольнив клопотання обвинуваченого про заміну захисника та відклав розгляд клопотання.

У судове засідання 30.08.2023 о 18.30 захисник обвинуваченого не прибув.

Після перерви ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» не забезпечив відеозв`язок із обвинуваченим. Крім того, до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» судом двічі направлявся запит щодо виконання ухвали суду від 22.08.2023 в частині проведення медичного обстеження обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідь на який не надійшла. На телефонні дзвінки за номерами "37-83-41" та "35-40-26" ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» не відповідав.

У зв`язку з цим, суд поставив на обговорення питання щодо можливості продовження розгляду клопотання, проти чого прокурор заперечував.

З урахуванням спливу терміну розгляду клопотання, суд завершив розгляд справи без участі обвинуваченого, думка якого судом враховується.

Крім того, впродовж розгляду клопотання з обвинуваченим перебував захисник за призначенням, що дає підстави вважати, що його право на захист не порушено. Не зважаючи на те, що правова допомога захисником ОСОБА_5 надавалась неналежним чином, проте сам обвинувачений надав належні та допустимі докази на спростування доводів прокурора щодо своїх доходів, сімейного стану, інвалідності та того, що він має на утриманні неповнолітнього сина.

Суд, при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, враховує ухвалу про застосування запобіжного заходу та попередні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого; перевіряє строки їх дії та обставини, які існували під час прийняття попередніх рішень.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Підставою продовження строку тримання під вартою є оформлене відповідно до закону клопотання слідчого, прокурора. Обов`язок та тягар доведення клопотання покладається на органи досудового слідства. Прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу, в якому використав шаблонні фрази та аргументи ризиків, на які він раніше посилався при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому, та не назвав нових аргументів та доказів в обґрунтування клопотання.

Слушними є доводи обвинуваченого та його захисника, що суду слід відмовити в продовженні строку відповідного запобіжного заходу у зв`язку з тим, що прокурор не довів наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Прокурором не доведено, що зазначені ним аргументи виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою. Також прокурором не наведені нові ризики, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_4 .

Суд звертає увагу, що будь-які матеріали, які б підтверджували обгрунтування клопотання прокурора, відсутні.

Звертаючись із зазначеним клопотанням до суду старший групи прокурорів не звернув увагу на те, що суд продовжив запобіжний захід на десять днів. Не зважаючи на це, прокурор направив до суду аналогічне клопотання з посиланням на ті самі аргументи з неповними анкетними даними обвинуваченого щодо його сімейного стану, наявності сім`ї та неповнолітнього сина, що суттєво впливає на прийняття рішення судом про продовження запобіжного заходу.

Крім того, суд враховує факт того, що ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» не виконав ухвалу суду від 22.08.2023 в частині надання інформації щодо стану здоров`я обвинуваченого.

Суд не має права самостійно відшукувати докази, які підтверджують аргументи прокурора. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Продовження строку тримання під вартою вимагає від органів досудового слідства навести відповідні та достатні підстави для його продовження. Наявність розумної умови є умовою як для початкового затримання так, і для подальшого тримання. Однак через певний проміжок часу цього не достатньо, на що в своїх рішення неодноразово наголошує Європейський суд з прав людини - "Таран проти України" п. 69 - "що обґрунтування строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи "за" і "проти" звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно, але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення" (див. Рішення "Бекчєв проти Молдови"). Окрім того, важлими з цього приводу є рішення Європейського суду з прав людини: "Харченко проти України", "Микола Кучеренко проти України", "Цигоній проти України".

Керуючись статтями 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та статтями 12, 110, 131, 132, 176-178, 183, 199, 202 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000204 від 18.08.2022 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_1