Справа № 182/2287/23
Провадження № 1-кс/0182/928/2023
У Х В А Л А

Іменем України

16.08.2023 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2023 за № 0000549 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, українця, громадянина України, розлученого, депутатом не являється, із вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 127, ч.2 ст. 127, ч.2 ст. 146 КК України, -

за участю сторін

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 127, ч.2 ст. 127, ч.2 ст. 146 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 22.04.2023 у вечірній час доби, більш точного часу в ході досудового розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, для заподіяння малолітньому ОСОБА_8 фізичного болю та морального страждання з метою покарати його за погану поведінку, наніс численні удари долонями рук по голові, сідницях та верхніх кінцівках ОСОБА_8 , після чого, за допомогою пластикової стяжки прив`язав ліву руку ОСОБА_8 до металевого ланцюга, який прив`язав до металевого гака (кронштейну), який попередньо був вкручений ОСОБА_4 у стіну біля ліжка в дитячій кімнаті.

Крім того, ОСОБА_4 22.04.2023 у вечірній час доби, більш точного часу в ході досудового розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, заподіюючи фізичних страждань незаконно позбавив волі малолітнього ОСОБА_8 , прив`язавши пластиковою стяжкою ліву руку останнього до металевого ланцюга, який прив`язав до металевого гака (кронштейну), вкрученого у стіну біля ліжка в дитячій кімнаті.

Також, ОСОБА_4 08.05.2023 близько 19:30 години, перебуваючи за місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, для заподіяння малолітньому ОСОБА_8 фізичного болю та морального страждання з метою покарати його за погану поведінку, повторно наніс численні удари долонями рук по голові, сідницях та верхніх кінцівках ОСОБА_8 , після чого, за допомогою пластикової стяжки прив`язав ліву руку ОСОБА_8 до металевого ланцюга, який прив`язав до металевого гака (кронштейну), який попередньо був вкручений ОСОБА_4 у стіну біля ліжка в дитячій кімнаті.

Крім того, ОСОБА_4 08.05.2023 приблизно о 19:30 годині, перебуваючи за місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, заподіюючи фізичних страждань незаконно позбавив волі малолітнього ОСОБА_8 , прив`язавши пластиковою стяжкою обидві руки останнього до металевого ланцюга, який прив`язав до металевого гака (кронштейну), вкрученого у стіну біля ліжка в дитячій кімнаті.

Також, ОСОБА_4 13.05.2023 близько 16:00 години, перебуваючи за місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, для заподіяння малолітньому ОСОБА_8 фізичного болю та морального страждання з метою покарати його за погану поведінку, повторно наніс численні удари долонями рук по голові, сідницях та верхніх кінцівках ОСОБА_8 , чим спричинив останньому, відповідно до висновку експерта №305 від 25.05.2023р. тілесні ушкодження у вигляді синців, саден обличчя, синця лівої вушної раковини, синців та саден верхніх та нижніх кінцівок, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та після чого, зв`язав малолітнього ОСОБА_8 металевим ланцюгом обмотавши ланцюгом навколо тазу та за праву руку та прив`язав ланцюг до металевого гачка(кронштейну), який був попередньо вкручений ОСОБА_4 у письмовий стіл, чим, відповідно до висновку експерта №2720/23-27 від 09.08.2023р., заподіяв останньому сильного фізичного болю та моральних страждань.

Крім того, ОСОБА_4 13.05.2023 близько 16:00 години, перебуваючи за місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, заподіюючи фізичних страждань незаконно позбавив волі малолітнього ОСОБА_8 , прив`язавши ланцюгом талію та праву руку останнього до металевого гачка (кронштейну), який був попередньо вкручений ОСОБА_4 у письмовий стіл.

В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави обґрунтовано обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 14.05.2023 та вилученими речовими доказами;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_11 ; протоколом допиту законного представника ОСОБА_14 ; протокол слідчого експерименту з свідком ОСОБА_9 ; протокол слідчого експерименту з свідком ОСОБА_10 .

В ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено до 16.08.2023 року включно.

Підставою для обрання вищевказаного запобіжного заходу стала наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки строк дії запобіжного заходу закінчується 17.08.2023, а ризики, які стали підставою для його обрання станом на теперішній час не втратили своєї актуальності та продовжують існувати виникла необхідність у вирішенні питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, що може стати підставою для переховування підозрюваного від суду.

Крім того, прокурор вважає, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, оскільки йому відоме місце їх проживання та можливого знаходження, оскільки обвинувачений тривалий час перебував з ними у сімейних зв`язках.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

-застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання настання ризикам, передбачених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України;

-у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 , може впливати на свідків, потерпілого, представника потерпілого у кримінальному провадженні, з метою зміни ними своїх показань в ході досудового розслідування та судового розгляду.

-під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 комусь на поруки, що виключає можливість передачі його на поруки;

-обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 не забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. Окрім того, перебуваючи під домашнім арештом підозрюваний в змозі чинити вплив на свідків, потерпілого та представника потерпілого у кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що проживає з ними в одному будинку.

Враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння.

Так, ЄС з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Прокурор вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти вчиненню нею нових злочинів та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3 ч.І ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Прокурор ОСОБА_5 підтримала клопотання у повному обсязі та просила його задовольнити.

ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що вину він визнає частково, тобто він ніяким чином не катував дитину, та просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання його батьків за адресою АДРЕСА_2 .

Захисник ОСОБА_7 , вважаючи клопотання прокурора немотивованим, ризики, зазначені прокурором не мають місця, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання батьків його підзахисного.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши сторони, суд приходить до наступних висновків.

За змістом норми ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 14.05.2023 та вилученими речовими доказами; протоколами допитів свідків, протоколом огляду мобільного телефону свідка.; протоколом допиту законного представника ОСОБА_14 ; протокол слідчого експерименту з свідками, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

11.08.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.127, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

14.08.2023 кримінальне провадження № 0000549 від 14.05.2023за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 скеровано до суду.

В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

Підставою для обрання вищевказаного запобіжного заходу стала наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, за думкою суду, продовжує існувати ризик, незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, оскільки йому відоме місце їх проживання та можливого знаходження, оскільки обвинувачений тривалий час перебував з ними у сімейних зв`язках.

Враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння.

Так, ЄС з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні тяжкого злочину у відношенні малолітньої дитини віком 5 років, слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню з обранням відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За зазначених обставин, слідчий суддя вважає, що існує обґрунтований ризик того, що підозрюваний може переховуватись від суду, а враховуючи, покарання, яке може бути призначене ОСОБА_4 у разі доведеності його вини, то суд вважає що такий ризик є обґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави не визначається.

Суд вважає необхідним тримання під вартою продовжити на 60 діб.

На підставі наведеного та керуючись ст. 176-178, 182, 184 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити. В задоволенні клопотання захисника та підозрюваного - відмовити.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали рахувати з 15.08.2023 року до 13.10.2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1