Справа № 646/4563/23
№ провадження 1-кс/646/1588/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2023 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000328 від 19.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

встановив:

Прокурор Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням по кримінальному провадженню №0000328 від 19.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України про арешт тимчасово вилученого майна під час огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, за адресою: м. Харків, вул. Пильчикова, біля буд. 17, за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у якого в присутності понятих та із застосуванням безперервної відео фіксації виявлено та вилучено зіп-пакет, всередині якого дві таблетки білого кольору, який упаковано до спеціалізованого пакету № WAR 0048436, на який нанесено пояснювальний напис та завірено підписами учасників слідчої дії.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні сектору дізнання відділу поліції №1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000328 від 19.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.08.2023 о 11:52 за адресою: м. Харків, вул. Пильчикова, біля буд. 17, виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який мав при собі дві пігулки, зовні схожі на наркотичні (ЖЕО 8330).

18.08.2023 у період часу з 13:30 до 13:34 проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, за адресою: м. Харків, вул. Пильчикова, біля буд. 17, за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у якого виявлено речовину, схожу на наркотичну.

У ході проведення огляду місця події із застосуванням відеофіксації, вилучено зіп-пакет, всередині якого дві таблетки білого кольору, який упаковано до спеціалізованого пакету № WAR 0048436, на який нанесено пояснювальний напис та завірено підписами учасників слідчої дії.

19.08.2023 зіп-пакет, всередині якого дві таблетки білого кольору, який упаковано до спеціалізованого пакету № WAR 0048436, на який нанесено пояснювальний напис та завірено підписами учасників слідчої дії визнано речовими доказами у вищевказаному кримінальному провадженні.

Власник вилученого майна - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , телефону не має.

Враховуючи викладене, в ході досудового розслідування встановлено, що вказані речі (предмети) мають доказове значення за даним кримінальним провадженням, визнані речовими доказами та зможуть сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також мають значення для встановлення істини під час досудового розслідування.

Крім того, на даних предметах могли зберегтися сліди вчинення кримінального правопорушення, вказані предмети будуть направлені до експертної установи для проведення відповідних експертиз, що має важливе значення для проведення досудового розслідування.

Відповідно до пункту 4 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» встановлено: п. 4 - речові докази, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

На підставі викладеного та зважаючи на те, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, а завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів.

Враховуючи, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а не застосування такого заходу забезпечення, призведе до втрати вищезазначених речей та настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, а також належного збереження речових доказів, прокурор просив клопотання задовольнити.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилася, звернулася із заявою, в якій просила розгляд клопотання проводити за її відсутності, вимоги клопотання підтримала, просили задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про його місце та час повідомлявся своєчасно та належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши доводи поданого клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вищевказані ознаки.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Судовим розглядом встановлено наступне.

Наразі триває досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено в ЄРДР за №0000328 від 19.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яким встановлено, що 18.08.2023 о 11:52 за адресою: м. Харків, вул. Пильчикова, біля буд. 17, виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який мав при собі дві пігулки, зовні схожі на наркотичні (ЖЕО 8330).

18.08.2023 у період часу з 13:30 до 13:34 проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, за адресою: м. Харків, вул. Пильчикова, біля буд. 17, за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у якого виявлено речовину, схожу на наркотичну.

У ході проведення огляду місця події із застосуванням відеофіксації, вилучено зіп-пакет, всередині якого дві таблетки білого кольору, який упаковано до спеціалізованого пакету № WAR 0048436, на який нанесено пояснювальний напис та завірено підписами учасників слідчої дії.

19.08.2023 зіп-пакет, всередині якого дві таблетки білого кольору, який упаковано до спеціалізованого пакету № WAR 0048436, на який нанесено пояснювальний напис та завірено підписами учасників слідчої дії визнано речовими доказами у вищевказаному кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення доведено, що вилучені речі мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1ст. 173 КПК України сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Таким чином, без накладання арешту на вищевказане майно в подальшому воно може бути приховане, знищене або передано третім особам. Накладення арешту на вилучене майно необхідно з метою забезпечення збереження речового доказу, у зв`язку з чим клопотання слідчого про арешт майна є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000328 від 19.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, що вилучене 18.08.2023 під час проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, за адресою: м. Харків, вул. Пильчикова, біля буд. 17, за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: зіп-пакет, всередині якого дві таблетки білого кольору, який упаковано до спеціалізованого пакету № WAR 0048436, на який нанесено пояснювальний напис та завірено підписами учасників слідчої дії.

Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1