Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1373/23
Провадження №: 1-кп/332/197/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0000034 від 21.02.2023, яке надійшло до суду із угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта неповна середня, одружений, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на території України оголошена та проводиться загальна мобілізація.

Згідно ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ч. 1 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизні, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, зокрема, що військовозобов`язані це особи, які перебувають у запасі для комплектування ЗСУ та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Згідно ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного ( ІНФОРМАЦІЯ_2 для оформлення військово-облікових документів (військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), проходження медичного огляду, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних, проходити медичний огляд, проходити військову службу і виконувати військовий обов`язок у запас, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до ТЦК та СП для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час; громадяни (крім тих, які проходять службу у військовому резерві) зобов`язані з`явитися військових частин або на збірні пункти ТЦК та СП у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях начальників ТЦК та СП, де вони перебувають на військовому обліку, громадяни, які перебувають у запасі, завчасно приписуються до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу.

Згідно ч. 1 ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, винні у порушенні правил військового обліку громадян України, приписки до призовних дільниць, призову на строкову військову службу, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 02.02.2002 року взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким чином ОСОБА_4 є військовозобов`язаним солдатом запасу.

У зв`язку з оголошенням загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації 29.08.2022, перебуваючи у ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 пройшов військово - лікарську комісію, згідно якої 29.08.2022 визнаний придатним до військової служби. В подальшому, 24.01.2023 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 працівниками центру комплектування вручено під особистий підпис ОСОБА_4 повістку для відправки за мобілізацією і подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України у відповідній військовій частині, у зв`язку з чим, останньому необхідно було прибути до ІНФОРМАЦІЯ_6 26.01.2023 о 10 годині 00 хвилин.

Проте, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи придатним до військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, передбаченого ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, маючи можливість прибути до ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.1, 10, 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 9 ст. 1, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022№69/2022, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022, Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 17,05.2022 №342/2022, Закону України «Про затвердження УказуПрезидента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 22.05.2022, Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 6 лютого 2023 року, відповідно до яких строк проведення загальної мобілізації продовжено з 19 лютого 2023 року на 90 діб, не прибув в указаний вище час до місця призову.

Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфікуються за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Під час досудового розслідування, 17.03.2023 року між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст. 336 КК України. ОСОБА_4 , у повному обсязі сформульованої підозри, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди, зазначаючи, що її умови не суперечать нормам законодавства, угода укладена добровільно в його присутності, обвинувачений у повній мірі розуміє наслідки укладення угоди, вину визнає у повному обсязі.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до нетяжкого злочину, унаслідок вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом досліджені матеріали, які характеризують ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, соціальні зв`язки: одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Запобіжний захід не обирався. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ч.3 п.1 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 17.03.2023 року у кримінальному провадженні №0000034 від 21.02.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання за ст. 336 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

- довідку (завірену копію) військово-лікарської комісії на ім`я ОСОБА_4 на 6 арк.; завірену копію розписки на 1 арк; завірену копію стр. № 11 журналу вручення мобілізаційних розпоряджень військовозобов`язаним, призначеним у команди на 2 арк, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження.

- облікову картку до військового квитка НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ; розписку; мобілізаційне розпорядження; зобов`язання; оригінал довідки ВЛК відносно ОСОБА_4 на 4 арк., що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, повернути за належністю філії ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

1) обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1