У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2023 Справа №607/14653/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця, не одруженого, раніше не судимого

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2023 року старший слідчий в ОВС СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000007 від 09 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що групою слідчих у складі слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 9 лютого 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч.2,3 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год 24.02.2022, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення кримінальних правопорушень.

На період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Поряд з цим, у ОСОБА_6 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими не встановленими на даний час особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше січня 2023 року, виник злочинний умисел на протиправне збагачення, шляхом організації незаконного переправлення осіб, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації через державний кордон України.

Водночас, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші не встановлені на даний час особи, достовірно знаючи, що з 24.02.2022, у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», організували, за попередньою змовою групою осіб, протиправний механізм незаконного переправлення військовозобов`язаних громадян України, що підлягають призову на військову службу через державний кордон України, шляхом надання засобів, а саме виготовлення фіктивних документів, які надають право на безперешкодний перетин державного кордону України.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 за допомогою електронної пошти отримує відомості від осіб призовного віку, які мають намір отримати документи на безперешкодний перетин державного кордону України. Після цього, вказані дані ОСОБА_7 передає ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які здійснюють безпосереднє виготовлення фіктивних документів, а саме тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки військово-лікарської комісії про визнання особи непридатною до військової служби з виключенням з військового обліку, що надають право безперешкодно перетнути кордон України.

Для виконання вище зазначених злочинних діянь ОСОБА_6 орендував нежитлове приміщення (тимчасова споруда), без вивіски та інших ідентифікуючих ознак, що за адресою АДРЕСА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_6). В подальшому після виготовлення документів, а саме тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки військово-лікарської комісії про визнання особи непридатною до військової служби з виключенням з військового обліку, дані документи для видачі особам передають до приміщення спортзалу «ІНФОРМАЦІЯ_7», що за адресою АДРЕСА_4 , куди особа за вказівкою ОСОБА_7 повинна принести грошові кошти та взамін отримати фіктивні документи. Окрім цього, для виготовлення та передачі наведених вище фіктивних документів залучають інших невстановлених на даний час осіб.

Так, 25 квітня 2023 року продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_6 вступили у злочинну змову із діловодом відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , якому відомо про порядок та ведення обліку документів ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до посадової ОСОБА_4 відповідає за військовий облік офіцерів запасу, достовірність інформації, що вноситься у всі документи військового обліку. Також, ОСОБА_4 як діловод відділення офіцерів запасу і кадрів зобов`язаний якісно та в повному обсязі вносити дані до документів військового обліку офіцерів запасу; вести облік тимчасово відсутніх військовослужбовців та працівників ЗСУ; вести архівно-довідкову роботу; здійснювати контроль за виконанням офіцерами запасу правил військового обліку; брати участь у оформленні документів офіцерам запасу для призову у Збройні Сили України; брати участь у підготовці звітів та донесень готувати доповіді по обліку офіцерів запасу; виписувати послужні картки на офіцерів запасу, які були звільнені з інших формувань та відправляти другий примірник в КЦ МО України; вносити зміни в необхідні документи облікових даних офіцерів запасу, які надійшли з підприємств, організацій та установ; виконувати інші завдання начальника відділення офіцерів запасу і кадрів; здійснювати внутрішній контроль відповідно до Порядку організації в системі Міністерства оборони України внутрішнього контролю та управління ризиками затвердженого наказом МОУ від 02.04.2019 року №145; вміти працювати на ПЕОМ та користуватись засобами зв?язку.

Того ж дня, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 перебували у приміщенні (тимчасова споруда), без вивіски та інших ідентифікуючих ознак, що за адресою м.Тернопіль вул. Степана Будного (ІНФОРМАЦІЯ_6), де ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 здійснили виготовлення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 04.04.2022 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у якому ОСОБА_4 здійснив підпис від імені начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 та за вказівками та порадами ОСОБА_4 , ОСОБА_6 проставив печатки « ІНФОРМАЦІЯ_5 *код НОМЕР_2 » та штампи «ВЗЯТО на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_8», «ЗНЯТО з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_8» у даному посвідченні НОМЕР_3 від 04.04.2022 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким останнього визнано непридатним до військової служби за станом здоров`я відповідно до протоколу №59 від 04.04.2022.

На підставі зібраних доказів в ході досудового розслідування, 03 серпня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено, про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України (Стаття 332 в редакції Закону № 3186-VI від 05.04.2011; із змінами, внесеними згідно із Законом №1019-VIII від 18.02.2016).

У клопотанні слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані обставини, на думку слідчого, свідчать про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Розгляд клопотання розпочатий за спливом трьох годин з часу вручення підозрюваному ОСОБА_4 копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обґрунтованими та такими, що дають право на застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 даного запобіжного заходу, посилаючись на ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання слідчого та застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не заперечив.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 09 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

03 серпня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.

На думку слідчого судді, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та його причетність до кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме, інформацією, що міститься у: витягу з ЄРДР №0000007 від 09 лютого 2023 року; протоколі за результатами проведення НСРД - негласне обстеження публічно недоступного місця від 28.04.2023; протоколі за результатами НСРД - спостереження за місцем від 08.05.2023; протоколі за результатами НСРД - аудіо, відеоконтроль особи від 09.05.2023; протоколі за результатами проведення НСРД - спостереження за особою від 25.05.2023; протоколі підозрюваного ОСОБА_9 від 12.06.2023; протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 03.08.2023.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діянь потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, та з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя зазначає таке.

В обґрунтування клопотання та застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слідчий зазначив, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Такий висновок ґрунтується на тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків.

На переконання слідчого судді, суворість покарання за вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_4 , у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Також, слідчий суддя погоджується із існуванням ризику того, що підозрюваний ОСОБА_4 , може у незаконний спосіб впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки йому відомі місця проживання свідків, тому що інформація про них міститься в матеріалах кримінального провадження, з якими підозрюваний ознайомлений, у зв`язку із чим підозрюваний усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним діяння, може навмисно схиляти свідків або ж через третіх осіб до зміни наданих раніше показань чи до відмови давати показання, що негативно вплине на судовий розгляд кримінального провадження.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показання речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик існує, так як вказані вище свідки чи потерпілий не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту, можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Крім того, на думку слідчого судді, доведеним є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого для проведення слідчих (розшукових) дій, може позбавити орган досудового можливості забезпечити розслідування кримінального провадження та завершення провадження у розумні строки, у зв`язку з чим порушуватимуться права інших учасників.

Таким чином, існування зазначених ризиків у кримінальному провадженні відповідно до п. 2 ч.1 ст.194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч. 1 ст. 179 КПК України).

З урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , є необхідним і що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти існуючим ризикам та у повній мірі забезпечити можливість контролю за поведінкою підозрюваного з боку органу досудового розслідування та досягнення мети кримінального провадження.

Особисте зобов`язання є найменш обтяжливим запобіжним заходом із передбаченого законом, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

-утримуватись від спілкування із свідками, підозрюваними та експертами у даному кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, покладення на підозрюваного ОСОБА_4 саме таких обов`язків необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючим ризикам та ефективності здійснення кримінального провадження.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України) та з урахуванням того, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру в межах даного кримінального провадження 03 серпня 2023 року, тому з урахуванням положень ст. 219 КПК України, строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків слід визначити до 29 вересня 2023 року.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

-утримуватись від спілкування із свідками, підозрюваними та експертами у даному кримінальному провадженні.

Повідомити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків до 29 вересня 2023 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора та слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1