УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/9938/23

Номер провадження 1-кс/495/2033/2023

18 вересня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

затриманого - ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ),

захисника затриманого ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ) - адвоката ОСОБА_6

перекладача - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури про застосування тимчасового арешту у відношенні:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каушани, Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

18.09.2023 року керівник Білгород-Дністровської окружної прокуратури звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування тимчасового арешту у відношенні затриманого громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Федеративної Республіки Німеччини для притягнення до покарання, за вчинення кримінальних правопорушень на території Німеччини, передбачених ст.263 а (1), (2) (комп`ютерне шахрайство), 263 (5) (зловживання, пов`язані із страхуванням) Кримінального кодексу Німеччини.

В клопотанні зазначено, що у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України 16.09.2023 о 08:10 годині, співробітниками НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України в пункті пропуску «Старокозаче» затримано громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Федеративної Республіки Німеччини для притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінальних правопорушень на території Німеччини, передбачених ст.263 а (1), (2) (комп`ютерне шахрайство), 263 (5) (зловживання, пов`язані із страхуванням) Кримінального кодексу Німеччини.

Особу затриманого встановлено паспортом громадянина Республіки Молдови ОСОБА_8 , виданий 01.11.2018 року.

Ініціатором розшуку ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ) є компетентні органи Федеративної Республіки Німеччини.

Згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу, станом на 16.09.2023 року, громадянин Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ) значиться у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Федеративної Республіки Німеччини для притягнення до покарання, за вчинення кримінальних правопорушень на території Німеччини, передбачених ст.263 а (1), (2) (комп`ютерне шахрайство), 263 (5) (зловживання, пов`язані із страхуванням) Кримінального кодексу Німеччини.

НЦБ Інтерполу в ФРН проінформоване про факт виявлення на території Одеської області розшукованої особи та підтвердило дійсність розшуку ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного керівник Білгород-Дністровської окружної прокуратури просить:

-роз`яснити ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на видачу (екстрадицію);

-в разі наявності згоди на видачу (екстрадицію), затвердити таку згоду та застосувати відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 екстрадиційний арешт;

-в разі відсутності згоди на видачу (екстрадицію), застосувати у відношенні ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасовий арешт строком на 40 діб, до надходження запиту про видачу особи. Строк тимчасового арешту рахувати з моменту затримання, тобто з 16.09.2023 року;

-конвоювати та утримувати ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку тимчасового (екстрадиційного) арешту в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Прокурор - ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити.

Затриманий ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), в судовому засіданні з клопотанням прокурора не погодився. Пояснив, що він не вчиняв інкримінованого йому злочину органами Федеративної республіки Німеччини. Просив обрати йому домашній арешт на орендованій квартирі, де він буде проживати з дружиною та їх дитиною.

Захисник ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ) - адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування тимчасового арешту громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), посилаючись на те, що прокурором не надано усіх визначених кримінальним процесуальним законодавством документів та не наведено підстав для застосування тимчасового арешту, а саме зазначив, що відсутні документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави. Також вказав, що відсутні і судові рішення або розпорядчі акти інших органів, уповноважених осіб щодо надання дозволу на затримання або обрання стосовно його підзахисного будь-якого запобіжного заходу. В порушення вимог кримінального процесуального закону, долучені до клопотання документи не перекладені державною мовою. В долучених до клопотання матеріалах відсутній офіційний документ на державній мові, який свідчить про перебування особи в міжнародному розшуку. Крім цього зазначив, що у затриманого є дружина та дитина у віці один рік, батько уклав договір безоплатного користування житловим приміщенням для членів сім`ї, у зв`язку з чим вважає можливим застосування до затриманого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт.

Заслухавши учасників судового процесу, пояснення прокурора в обґрунтування доводів клопотання, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно із ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно із ч.1 ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно із ч.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом; b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення; d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу; e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг; f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції

Відповідно до ст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, яка ратифікована законом України №43/98-ВР від 16.01.98, у термінових випадках компетентні органи запитуючої сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства.

У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а статті 12, і намір надіслати запит про видачу правопорушника. В ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи.

Відповідно до п.2а ст.12 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, запит супроводжується оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.

Згідно із ч.4 ст.9 КПК України, у разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до вимог ч.ч. 3-6 ст.583 КПК України, прокурор звертається до слідчого судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту.

До клопотання додаються: 1) протокол затримання особи з відміткою про роз`яснення особі її права надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також права на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію); 2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави; 3) документи, що підтверджують особу затриманого; 4) письмова заява затриманої особи про згоду на її видачу (екстрадицію), в якій особа може зазначити про відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності (в разі наявності такої письмової заяви).

Клопотання має бути розглянуто слідчим суддею у найкоротший строк, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту затримання особи.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує особі зробити заяву, роз`яснює особі її право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію), з`ясовує бажання особи скористатися цими правами, перевіряє добровільність надання особою згоди на її видачу (екстрадицію), відмови від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, усвідомлення особою правових наслідків такої згоди (відмови), перевіряє наявність документів, передбачених пунктом 2 частини четвертої цієї статті, вислуховує думку прокурора та інших учасників.

У разі якщо затримана особа надала згоду на її видачу (екстрадицію) або надала згоду на її видачу (екстрадицію) і відмовилася від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, суд вирішує питання про затвердження згоди особи на видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту або про відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію) і застосування тимчасового арешту.

За результатами розгляду слідчий суддя постановляє ухвалу про: 1) застосування тимчасового арешту; 2) відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав; 3) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту; 4) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту; 5) застосування тимчасового арешту та відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію).

Копія ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду питання щодо затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), невідкладно направляється уповноваженому (центральному) органу України через відповідну обласну прокуратуру разом із копією письмової заяви особи про згоду на її видачу (екстрадицію).

Слідчий суддя вважає за необхідне при розгляді клопотання прийняти до уваги положення Європейської конвенції з прав людини, а також Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, оскільки Конвенцією запроваджений судовий механізм захисту визнаних міжнародним правом загальних стандартів прав та свобод людини. Зазначені договори, ратифіковані законами України. Згідно із ст.1 Європейської конвенції Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їх юрисдикцією, права і свободи, визначенні в розділі І цієї Конвенції, зокрема, визначене ст.5 право на свободу та особисту недоторканість, ст.6 право на справедливий суд.

Згідно із ч.1 ст.584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положенням цього кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно із положеннями ч.3 ст.584 КПК України, матеріали, що подаються слідчому судді, мають бути перекладені державною мовою або іншою мовою, передбаченою міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Так, як встановлено в судовому засіданні керівник Білгород-Дністровської окружної прокуратури звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування тимчасового арешту у відношенні затриманого громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Федеративної Республіки Німеччини для притягнення до покарання, за вчинення кримінальних правопорушень на території Німеччини, передбачених ст.263 а (1), (2) (комп`ютерне шахрайство), 263 (5) (зловживання, пов`язані із страхуванням) Кримінального кодексу Німеччини.

Між тим, як вбачається з матеріалів клопотання, прокурором не зазначено про існування обвинувального вироку, постанови суду, постанови про негайне затримання, ордеру на арешт, чи іншого розпорядження компетентного органу Німеччини. Відсутнє посилання на постанову про взяття під варту, або на вирок, що вступив в закону силу і вказівка на те, що вимога про видачу буде представлена додатково. Відсутні необхідні відомості, на підставі яких слідчий суддя має встановити наявність законних підстав для тимчасового арешту особи та відсутності причин для відмови у прийняті такого рішення. Не має відомостей про витребування стороною обвинувачення та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Документи додані до клопотання не засвідчені у відповідній формі офіційною особою компетентного органу запитуючої сторони або запитуваної сторони і не скріплені гербовою печаткою компетентного органу, що суперечить вимогам чинного законодавства. Наявні у матеріалах справи ксерокопії документів не скріплені гербовою печаткою відповідної судової установи Федеративної Республіки Німеччини або іншого органу, уповноваженого на затримання чи обрання запобіжного заходу відносно особи, та жоден із доданих до клопотання документів не зареєстровано у журналі (книзі) обліку вхідної кореспонденції. Будь-які супровідні листи, поштові конверти чи інший документ, що підтверджує законність отримання органом прокуратури цих документів, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, з матеріалів клопотання прокурора не вбачається належних та допустимих відповідно до діючого законодавства доказів, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, чи винесеного вироку.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 16 «Про деякі питання застосування законодавства, яке регулює порядок і строки затримання (арешту) осіб при вирішенні питань, пов`язаних з їх екстрадицією» від 08.10.2004 року, при розгляді судами подання про затримання особи чи її тимчасовий арешт, суд повинен перевірити наявність запиту та відповідних документів, визначених договором, на підставі яких вирішується питання про екстрадицію, а також відсутність обставин, що перешкоджають видачі або передачі (статті 2, 3, 6, 10, 11 Європейської конвенції та Додаткові протоколи до неї 1975 і 1978 рр., ст.57 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року тощо). Зокрема, видача затриманих осіб не здійснюється: за політичні та військові правопорушення; у зв`язку із закінченням строків давності; коли на території сторони, до якої звертаються із запитом, постановлено вирок суду чи постанову про закриття справи за тим самим обвинуваченням, у зв`язку з пред`явленням якого вимагається видача; коли порушується питання про видачу громадян України або осіб без громадянства, що постійно проживають в Україні; осіб, які мають в Україні статус біженця; якщо сторона, що надсилає запит, не наддасть Україні достатніх гарантій того, що вирок із покаранням у виді смертної кари не буде звернутий до виконання в тому випадку, коли правопорушення, за яке вимагається видача, карається смертною карою за законодавством держави, що надсилає запит; злочин, у зв`язку з яким вимагається видача, згідно із законодавством сторони, яка запитує, або України переслідується в порядку приватного обвинувачення; злочин, у зв`язку зі вчиненням котрого вимагається видача карається позбавленням волі на максимальний строк менше одного року або менш суворим покаранням тощо.

Слідчий суддя вважає, що тимчасовий запобіжний захід застосовується до певної особи до завершення екстрадиційної перевірки та вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі або про відмову у видачі особи, виключно з метою запобігання її спробам ухилитись від компетентних органів України або Запитуючої Держави, забезпечення належної поведінки такої особи та можливості виконання рішення про видачу особи в разі його прийняття.

Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.587 КПК України, екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною обласною прокуратурою, а тому на даній стадії не відноситься до компетенції суду.

У випадку встановлення під час екстрадиційної перевірки обставин, передбачених ч.1 ст.586 КПК України, тимчасовий запобіжний захід буде скасовано.

Відповідно до вимог статті 589 КПК України, у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: 1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; 5-1) є обґрунтовані підстави вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України. Особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України. У разі відмови у видачі з мотивів громадянства та наявності статусу біженця або з інших підстав, що не виключають здійснення кримінального провадження, за клопотанням компетентного органу іноземної держави Генеральна прокуратура України доручає здійснення досудового розслідування стосовно цієї особи в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що в умовах міжнародного співробітництва та активної співпраці правозастосовчих та правоохоронних органів України та іноземних держав формалізм та спрощений підхід до розгляду будь-яких питань в частині обмеження прав і свобод будь-якої особи, в тому числі застосування заходів кримінального примусу, є неприпустимим, саме тому слідчий суддя при вирішенні клопотання прокурора по суті керується не лише формальними підставами для застосування тимчасового арешту до громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), на які посилається прокурор у своєму клопотанні, а й загальними положеннями КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, зокрема в частині застосування запобіжних заходів, надання міжнародної правової допомоги іноземним державам та застосування до особи видачі (екстрадиції).

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя доходить висновку про відсутність на даний час належних підстав для застосування щодо ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ) тимчасового арешту.

В даному випадку необхідним запобіжним заходом для запобігання втечі розшукуваної особи є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту (який прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції).

Керуючись ст.ст. 376, 580, 582, 583, 584, ч.1 ст.586, ч.1 ст.587, 589 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури про застосування до ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасового арешту - відмовити.

Затриманого ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити у залі суду з під варти.

Застосувати до затриманого ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 40 діб, тобто з 18.09.2023 року до 27.10.2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 20.09.2023 року об 11:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1