Справа № 675/930/23
Провадження № 1-кп/675/101/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2023 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000765 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Купіль Волочиського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 06 листопада 2020 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ст.ст. 146 ч. 1, 152 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 8 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,

В С Т А Н О В И В :

23 березня 2020 року ОСОБА_4 прибув до Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» для відбування покарання у виді 8 років позбавлення волі, призначеного йому за вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2020 року. За час відбування покарання у Державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)» ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 січня 2023 року за допущене 25 січня 2023 року порушення вимог режиму відбування покарання ОСОБА_4 був підданий стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу строком на 15 діб.

Надалі, ОСОБА_4 роз`яснено, що вищевказані дії є невиконанням законних вимог адміністрації установи виконання покарань та попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України.

16 лютого 2023 року засудженого ОСОБА_4 звільнено з приміщення камерного типу у зв`язку із закінченням строку стягнення.

Після вчинення даного правопорушення засуджений належних висновків для себе не зробив і, не бажаючи ставати на шлях виправлення, продовжив порушувати вимоги режиму відбування покарання.

Зокрема, 02 травня 2023 року близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_4 безпідставно, в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» ОСОБА_6 приступити до виконання роботи по благоустрою місць позбавлення волі згідно з ст. 118 КВК України, а саме: прибирати прогулянкові дворики установи. Інвентарем, змінним взуттям та спецодягом був забезпечений.

Надалі, начальником відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» ОСОБА_6 було роз`яснено ОСОБА_4 положення кримінально-виконавчого законодавства, а саме: п. 5 ст. 118 КВК України та попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України. Після цього засудженому було повторно запропоновано розпочати прибирання, але ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив та відкрито, в присутності інших представників адміністрації Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)», без поважних причин вдруге відмовився виконувати законні вимоги адміністрації установи.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п. 3 Розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28 серпня 2018 року, ст. 107 КВК України та вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)».

Діяння ОСОБА_4 кваліфіковане за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

30 травня 2023 року прокурор Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Сторони також узгодили міру покарання ОСОБА_4 , а саме: за ст. 391 КК України 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 06листопада 2020 року та остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 укладену угоду підтримали.

З`ясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє: 1) що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; переконавшись у судовому засіданні, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, - суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, оскільки ОСОБА_4 характер обвинувачення є зрозумілим, свою вину він визнав повністю, його дії за ст. 391 КК України кваліфіковано вірно, дане кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Умови укладеної між сторонами кримінального провадження угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, взяті на себе обвинуваченим зобов`язання виконати можливо, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Долю речових доказів по даному кримінальному провадженню необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 травня 2023 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, призначивши йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 06листопада 2020 року та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня проголошення вироку 19 червня2023 року.

Речові докази - матеріали з особової справи засудженого ОСОБА_4 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором, виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1