Справа №592/6865/17
Провадження №1-в/592/157/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , без фіксації процесуальної дії технічними засобами, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми подання начальника Ковпаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_3 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого: 19.07.2017 р. вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у сумі 1700 грн.

про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

В С Т А Н О В И В:

Клопотання мотивується тим, що вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.07.2017 р. визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн. Вказаний вирок набрав законної сили та направлений на виконання до Ковпаківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області. Штраф не сплачений, вирок не виконаний. Вирок на виконання до відділу пробації отримано вже після сплину строків виконання обвинувального вироку. Просить суд: розглянути питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді штрафу призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.07.2017 р., у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.07.2017 р. визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн.

Вказаний вирок набрав законної сили.

Відповідно до ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України слідує, що: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.

Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.07.2017 р., факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 80 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Ковпаківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.07.2017 р. за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу у розмірі 850 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1