В И Р О К

іменем України

Справа № 126/1064/22

Провадження № 1-кп/126/132/2023

"05" вересня 2023 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5

представника потерпілої, адвоката ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Бершадь обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000113 від 01.05.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Війтівка Бершадського району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, на розгляді в Бершадському районному суді Вінницької області перебуває кримінальне провадження №0000543 від 29.12.2020, за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 129. ч.1 ст. 127 та ч.1 ст. 146 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01.05.2022 близько 14 години в АДРЕСА_1 , в приміщенні житлового будинку ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та прагнучи задовольнити свою статеву пристрасть підійшов до неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийшла до нього в гості та сиділа в спальній кімнаті на дивані. При цьому, він застосувавши фізичну силу відібрав в неї мобільний телефон, який поставив в кишеню своїх штанів та всупереч волі ОСОБА_7 , взяв її двома руками за талію, підняв та переніс на сусіднє ліжко. В подальшому, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, з метою вчинення дій сексуального характеру, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 є неповнолітньою особою, підняв її футболку тим самим оголив верхню частину тулуба та почав торкаючись руками в області грудей. ОСОБА_4 застосовуючи до ОСОБА_7 погрози фізичною розправою та вбивством, зняв з неї штани та нижню білизну та з метою подолання її активного фізичного опору, застосував до неї фізичне насильство, що виразилось в утриманні її своїми руками за зап`ястя обох рук, шиї, закриття обличчя подушкою, прижав її тіло до ліжка своїм тілом. Продовжуючи реалізовувати свій намір, подолавши активний фізичний опір неповнолітньої ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , без її добровільної згоди, лежачи на ній зверху проник своїм статевим членом у її тіло вагінальним способом, в ході чого наніс один удар долонею руки по правій щоці ОСОБА_8 , таким чином вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в її тіло.

Після цього, ОСОБА_4 встав та почав вдягатись, кинув її штани та сказав їй вдягатись. Під час вказаних дій, до приміщення житлового будинку прийшов ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в яких з ОСОБА_4 виник конфлікт, чим потерпіла скористалась та втекла з території вищевказаного домоволодіння.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 152 КК України, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (згвалтування), вчиненому щодо неповнолітньої особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та надав суду покази, в яких зазначив, що 01.05.2022 він перебував в себе на роботі на шиномонтажі. На роботу до нього приїхав ОСОБА_12 , разом з потерпілою, яку він вперше бачив. Він дав ОСОБА_13 гроші, аби той сходив в магазин. В цей час потерпіла сиділа весь час на лавочці. У відсутність ОСОБА_14 , обвинувачений з потерпілою не спілкувався. Вона весь час мовчала. Вони посиділи на території шиномонтажу, випили 0.5 горілки, а також покурили. Далі, у них виникло бажання відсвяткувати 1 травня на природі. В цей час на шиномонтаж приїхала ОСОБА_15 , обвинувачений попросив її завезти їх у с. Війтівка, так як його шеф наголосив, щоб ніяких п`янок на роботі не було. По приїзду у Війтівку, ОСОБА_15 висадила їх біля кафе. Вони пішли в магазин "Надія", обвинувачений придбав 2,5 л. пива і горішки. Не пам`ятає точно, що ще купував. Далі підійшов до ОСОБА_16 , як до таксиста та попросив завезти до ОСОБА_17 додому. У ОСОБА_14 були ключі від будинку ОСОБА_17 , він відкрив двері, там була подружка потерпілої ОСОБА_18 . ОСОБА_14 і ОСОБА_19 вийшли на подвір`я, поки ОСОБА_18 одягалася. На подвір`ї пили пиво він, ОСОБА_19 та ОСОБА_14 . ОСОБА_19 захотіла прогулятися, забруднила капці. Запитала у обвинуваченого де можна їх випрати, на що він повідомив її, що буде їхати додому переодягатися, і там вона зможе спокійно в нього випрати їх До ОСОБА_14 зателефонував ОСОБА_20 та повідомив, що чекає його біля магазину, так як взяли пляшку коньяку. Всі разом пішли до магазину, він йшов ззаду з ОСОБА_14 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 спереду. Біля магазину розпивали коньяк. Чи пили дівчата коньяк він не може сказати, так як не пам`ятає цього. До ОСОБА_19 телефонував ОСОБА_21 .. По телефону вони з ним сварилися. Згодом остання попросила його визвати таксі, аби поїхати в центр до ОСОБА_22 . Він повторно звернувся до ОСОБА_16 як до таксиста і вони поїхали в центр. По приїзду ОСОБА_19 почала сваритися з ОСОБА_23 .. Він вийшов з машини, поговорив з ОСОБА_24 та знову сів в авто. Потерпіла нагадала, що їй треба випрати взуття, тому він запропонував їй їхати до нього. По приїзду до нього додому, він розрахувався з таксистом. ОСОБА_19 впевнено, без ніяких заперечень пішла до нього додому, не боячись собаки. Зайшовши до будинку, вона зняла взуття, обвинувачений показав їй де ванна кімната, де вона і закинула в прання своє взуття. В цей час він пішов в спальню переодягатися. В будинку в нього було пиво, яке він сів пити. ОСОБА_19 підійшла з проханням налити їй також, так як її "попускає", на що обвинувачений сказав взяти їй стакан, після чого вони разом в спальній кімнаті сіли пити пиво. В цей час до неї телефонував ОСОБА_14 , вона повідомила ОСОБА_4 , що він її дістав та вона не бажає з ним розмовляти. Згодом до будинку прийшов ОСОБА_14 , влаштував бійку. Як стверджує обвинувачений підставою для бійки стало те, що у ОСОБА_14 були почуття любові до потерпілої. Розборонив їх ОСОБА_25 . В своїх показах обвинувачений стверджує, що статевого акту в нього з потерпілою не було, він не вчиняв фізичне насильство стосовно неї. Також, обвинувачений заперечив факт того, що він погрожував сокирою чи молотком. Причиною бійки вказав ревнощі. Просив врахувати суд, що потерпіла не говорила скільки їй років, до нього приїхала з ОСОБА_14 якому було 26 років, пила горілку на рівні з ним. Крім того, ОСОБА_4 в своїх показах наголошував, що в будинку велося відеоспостереження, неодноразово просив слідчого вилучити відео, аби підтвердити, що ОСОБА_26 не вибігала з його будинку роздягнена. Він ні від кого не переховувався, по приїзду поліції двері в будинок були відчинені, кросівки потерпілої вилучила поліція з пральної машини.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав, його винуватість доведена наступними доказами, а саме показаннями потерпілої, показами свідків та письмовими доказами кримінального провадження.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла, ОСОБА_7 в присутності законного представника ОСОБА_27 та психолога, надала суду покази, в яких вказала, що 01.05.2022 приблизно о 14 год. вона перебувала у с.Війтівка. Поїхала туди вона разом зі своїм знайомим ОСОБА_14 , так як мала зустрітися зі своєю подругою ОСОБА_11 . Зустрілася вона з ОСОБА_14 біля заправки, далі вони направилися до шиномонтажу, який знаходиться при в`їзді в м.Бершадь, де вперше вона побачила ОСОБА_4 .. Раніше знайома з ОСОБА_4 не була. На шиномонтажі вони сиділи спілкувалися, згодом під`їхала знайома ОСОБА_4 відремонтувати машину. ОСОБА_4 виявив бажання також поїхати з ними у с.Війтівка, тому попросив свою знайому підвезти його, разом з ними. Приїхали вони в с.Війтівка до її подруги ОСОБА_11 , яка була там разом зі своїм хлопцем. Потім, вони пішли до магазину, де був ОСОБА_25 , там всі разом сиділи. Згодом, вона зателефонувала своєму другові ОСОБА_22 , який був у центрі села Війтівка. По телефону вони посварилися. В`ячеслав визвав таксі, вона планувала їхати до ОСОБА_28 , в таксі до неї підсів ОСОБА_4 , на що вона не звернула уваги, вважаючи, що він просто з нею їде разом. При зустрічі зі своїм другом ОСОБА_22 вона посварилася з ним та мала намір повернутися до своєї подруги ОСОБА_11 .. Тоді вона ще незнала, що до неї вони не поїдуть. По дорозі в машині таксі вона говорила по телефону та продовжила свою сварку з другом. ОСОБА_4 чув цю розмову по телефону. Коли вони їхали, вона захотіла пити, про що повідомила ОСОБА_4 на що останній сказав водію таксі везти його додому. Під час перебування в машині таксі, ОСОБА_4 обіймав її. Біля будинку ОСОБА_4 вона вийшла сама. Це не було викрадення. Вона сама добровільно зайшла в будинок. ОСОБА_4 зайшов за нею. Зайшовши в будинок вона роззулася. В кімнаті вона присіла на диван, при цьому щось переглядала в своєму телефоні. В кімнаті окрім дивана. була ще шафа та ліжко. ОСОБА_4 підійшов до неї та забрав її телефон, поклавши його при цьому у кишеню своїх штанів. До неї телефонував її друг ОСОБА_22 , з яким вона посварилася, проте ОСОБА_4 на її прохання телефон не повертав, погрожував розбити телефон. Далі він взяв її та поклав на ліжко, де почав стягувати з неї штани та кофту. Вона виривалася, кричала, проте він не реагував, а продовжував знімати з себе штани. Вона просила його не робити з нею нічого, повідомляла його, що в неї критичні дні і взагалі ніколи не було статевих відносин з чоловіками. Під час вказаних подій,

ОСОБА_4 вдарив її по щоці. Коли вона кричала, погрожував її вбити. Вона не бажала робити те, що він її просив. Коли вона намагалася видертися, то ОСОБА_4 почав душив її подушкою. Вона повернулася на бік, аби мати змогу дихати. Просила віддати її телефон так, як до неї телефонували їх спільні друзі. Під час вказаних подій, ОСОБА_4 пропонував займатися різним видом сексу, в тому числі анально. Куди було саме проникнення вона сказати не може, так як відчувала нестерпний біль. До вказаних подій вона статевим життям не жила. Згодом, так як двері були не зачинені до будинку зайшли її друзі, ОСОБА_20 , ОСОБА_12 та ОСОБА_29 .. В момент коли зайшли її друзі, вона не встигла одягнутися. В`ячеслав почав битися з ОСОБА_4 . Далі, вона вибігла, її друг віддав їй одяг, зокрема штани, труси. Вона забрала телефон у ОСОБА_4 . Почався конфлікт, під час якого вона сиділа в коридорі. В неї було бажання вибігти з будинку, проте не було її кросівок, обвинувачений десь приховав їх. Далі, ОСОБА_4 погрожував її друзям сокирою. Їй він сказав, що вона винна йому одну тисячу доларів. Він не випускав її з будинку вона залишилася одна в будинку з ним. Її друзі ОСОБА_25 та ОСОБА_14 були на вулиці біля дверей. Згодом вона вибігла в шкарпетках до сусіднього будинку, при цьому ОСОБА_4 залишився в будинку.

Після допиту обвинуваченого, було повторно допитану потерпілу ОСОБА_7 , з метою уточнення інформації, чи повідомляла вона обвинуваченому про свій неповнолітній вік. На вказане, потерпіла надала покази, в яких вказала, що про свій вік вона говорила обвинуваченому під час перебування на шиномонтажі, проте не може точно сказати чи звернув він на це увагу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 надала суду покази, в яких вказала, що 01.05.2022, вона перебувала в м.Бершадь у справах. Так сталося, що їй необхідно було заїхати на шиномонтаж, де вона безпосередньо зустріла обвинуваченого, який після того як їй було надано необхідні послуги, просив підвезти його та хлопця з дівчиною в с. Війтівка. Вказані події відбулися в другій половині дня, приблизно в проміжок часу з 13:00 по 14:00 год.. Також, в своїх показах свідок зазначила, що особисто ОСОБА_4 вона незнає, знає його просто як мешканця с. Війтівка. Хлопець і дівчина по дорозі до с. Війтівка мовчали. Чи був ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння сказати не може, різкого запаху алкоголю вона не відчувала. Поводив ОСОБА_4 себе як власник шиномонтажу, давав вказівки людині яка ій робила машину.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 , надав суду покази, в яких вказав, що працює таксистом. ОСОБА_4 зателефонував до нього та попросив його забрати з 13 району та відвезти в центр села. Разом з ним була дівчина. Обоє були в стані алкогольного сп`яніння. В центрі села перебували приблизно 5 хв. Згодом, ОСОБА_4 сказав відвезти їх до нього додому. Дівчина виходила без заперечень, добровільно. По дорозі від центру до ОСОБА_4 додому, потерпіла весь час говорила по телефону. Також, в своїх показав свідок вказав, що до нього телефонував племінник ОСОБА_10 , запитував куди він завіз ОСОБА_4 .. Крім того, свідок повідомив суд, що перебуваючи в машині потерпіла та обвинувачений сиділи на задньому сидінні в обіймах, при цьому дівчина весь час говорила по телефону. Відповісти про точний час та дату коли відбулися вказані події свідок не може, так як не пам`ятає. На запитання скільки на його думку дівчині було років відповів 18-19 років.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , надав суду покази, в яких вказав, що 01.05.2022 до нього зателефонував ОСОБА_4 запитав, де він знаходиться, на що він повідомив, що перебуває біля магазину. Біля магазину він був з своїм товаришем. Згодом, до магазину приїхав ОСОБА_4 з потерпілою та ОСОБА_9 . Також, за ними підійшла ОСОБА_29 .. Біля магазину він пив каву, а ОСОБА_4 коньяк. Далі, ОСОБА_4 подзвонив до ОСОБА_32 , з проханням завезти його у центр села. Таксиста ОСОБА_4 визвав на прохання ОСОБА_19 , так як їй необхідно було поїхати в центр села. Оскільки ОСОБА_4 довго не було, він почав дзвонити до нього, проте останній не брав трубку. Також не брала трубку і потерпіла. Зміг додзвонитися він до ОСОБА_32 , від якого дізнався, що ОСОБА_4 він завіз додому. Після того, як він дізнався, де знаходиться ОСОБА_4 він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 пішов до нього додому. Пояснити , що спонукало його піти додому до обвинуваченого він не зміг. Зайшовши до будинку, у веранді свідок почув як кричала потерпіла. Зайшовши до нього в кімнату, побачив на половину оголену ОСОБА_19 до пояса, на якій зверху був ОСОБА_4 .. Потерпіла була в шоковому стані. ОСОБА_4 зіскочив з ліжка, просив покинути їх кімнату. В цей час ОСОБА_14 почав битися з обвинуваченим, а він забрав потерпілу, дав їй свою куртку. Згодом забрав її одежу, дав їй, щоб вона одягнулася. Він з ОСОБА_4 не бився. ОСОБА_33 після того, як почалася бійка вибігла з хати. ОСОБА_4 погрожував, не дозволяв потерпілій залишати будинок.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надав суду покази, в яких вказав, що в 2022 році, точної дати не пам`ятає, проте підтверджує, що могло це бути і 01.05.2022, він разом з потерпілою мав намір поїхати в с.Війтівка, до подружки ОСОБА_19 - ОСОБА_34 .. З потерпілою він познайомився за декілька днів, в с. Війтівка, раніше її незнав. Чи неповнолітня вона він також незнав, йому це було не цікаво. Знав лише про те, що вона була переселенка, так як в розмовах вона розповідала про це. Разом з ОСОБА_19 , вони заїхали на шиномонтаж, де працював ОСОБА_4 та оскільки він був його колегою, працював разом з ним на шиномонтажу, йому необхідно було поспілкуватися з ОСОБА_4 . Вони з ним пообідали, пили алкоголь. Потерпіла ОСОБА_19 також вживала алкоголь, а саме горілку. Згодом попросили ОСОБА_15 відвезти їх у с. Війтівка. По приїзду с.Війтівка, вони поїхали до ОСОБА_17 , там пили пиво. Далі пішли до магазину. ОСОБА_19 , сварилася зі своїм другом ОСОБА_22 . Також, потерпіла розмовляла по телефону зі своїм хлопцем ОСОБА_35 , з яким за декілька днів до вказаних подій посварилася. Як він чув зі змісту розмови, підставою сварки стало ніби те, що ОСОБА_36 нею скористався в інтимному плані. Далі, разом з ОСОБА_37 вона сіла в таксі, водієм якого був ОСОБА_38 та поїхали в село. Їх довго не було. Так як, ОСОБА_19 говорила про те, що їй потрібно було випрати кросівки, вони вирішили разом з ОСОБА_39 та ОСОБА_40 піти до ОСОБА_4 додому. Перед цим, ОСОБА_20 зателефонував до водія таксі, в якому поїхали потерпіла та обвинувачений уточнити куди саме він їх завіз, на що почув у відповідь, що завіз він їх додому до ОСОБА_4 .. В своїх показах свідок також повідомив суд, що в загальному ОСОБА_19 була відсутня 40 хв. та він особисто телефонував до неї 2-3 рази, проте вона не брала трубку. Зайшовши в будинок ОСОБА_4 він побачив їх обох з ОСОБА_19 на ліжку, обличчям до обличчя. ОСОБА_4 був одягнений, ОСОБА_19 не зовсім, однак точно свідок не пам`ятає, але здається ноги потерпілої були голі. Ліжко було застелене. Як заходив в будинок свідок не чув криків потерпілої. Під час того як заходили в будинок, вони кликали ОСОБА_4 , проте ніхто не відгукувався. Він побився з ОСОБА_4 , як він зазначає, підставою стало те, що обвинувачений виганяв його з будинку, розборонив їх ОСОБА_41 . Також, повідомив суд, що під час бійки обвинувачений погрожував їм сокирою. Хто викликав поліцію він сказати не може. ОСОБА_19 після вказаних подій плакала.

Допитаний в судовому засіданні, в присутності законного представника, неповнолітній свідок ОСОБА_42 , надав суду покази, в яких зазначив, що 01.05.2022 вдень, до нього зателефонувала ОСОБА_7 , по голосу він чув, що вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння та просила, щоб він помирив її з хлопцем ОСОБА_35 , який є його однокласником та найкращим другом. Він відмовив їй, після чого вона приїхала до нього разом з ОСОБА_4 , якого свідок знає давно, знайомі особисто. Обоє були в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_19 погрожувала йому вдарити його, далі вийшов з машини обвинувачений та також почав погрожувати йому та його батьку. Він був разом з батьками та молодшими братами, сестрами, оскільки була провідна неділя. Біля магазину вони зупинилися з родиною, так як менші братики і сестрички хотіли погратися на майданчику. Він відмовив ОСОБА_19 в проханні помирити її з хлопцем, так як не хотів вмішуватися в їх стосунки. на скільки йому відомо, посварилися вони з ОСОБА_19 за два, три дні до вказаних подій. На питання які були стосунки потерпілої з її хлопцем, свідок відповів романтичні, вони разом гуляли.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , надала суду покази, в яких вказала, що 01.05.2022 вона перебувала в будинку свого хлопця ОСОБА_17 , куди приїхав ОСОБА_4 , якого вона вперше бачила, раніше знайома з ним не була. Разом з ним була її подруга ОСОБА_7 ..Всі разом вони направилися до магазину. ОСОБА_19 домовилася зустрітися з ОСОБА_24 та замовила собі таксі. Чому обвинувачений сів в таксі разом з нею, свідок сказати не може. у період відсутності ОСОБА_19 до свідка телефонувала її бабуся, запитувала де ОСОБА_19 . Згодом взяли номер таксиста, який надав інформацію, що під`їхав в центр, де був ОСОБА_43 , а потім відвіз ОСОБА_19 з ОСОБА_4 до нього додому. На підході до будинку ОСОБА_4 вона чула як кричала ОСОБА_19 , коли зайшли в будинок почалася бійка, під час якої ОСОБА_4 погрожував сокирою. Вона вибігла з будинку та викликала два наряди поліції, так як їхали вони надто довго. ОСОБА_4 в будинок не пускав, махав сокирою. В своїх показах вона повідомила, що коли побачила ОСОБА_19 в будинку ОСОБА_4 , остання була на ліжку, обвинувачений одягнений на ній, при цьому її подруга була розтріпана, заплакана та оголена знизу. З будинку ОСОБА_19 вибігла боса, так як незнала, де її кросівки. На вулиці біля будинку ОСОБА_19 розповідала, що ОСОБА_4 пропонував займатися сексом, як оральним так і анальним. На уточнені питання, свідок повідомила суд, також що потерпіла дружила з ОСОБА_24 , не вела статеве життя, з обвинуваченим була знайома декілька годин та в той день не вживала алкогольні напої.

Крім допиту свідків, в судовому засіданні були досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення.

Так, згідно протоколу огляду місця події від 01.05.2022 старшим слідчим СВ ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_44 , за участі понятих ОСОБА_45 та ОСОБА_46 було проведено огляд домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , в ході якого в пральній машині було виявлено взуття потерпілої. До протоколу долучено ілюстровану таблицю, із зображенням кімнат будинку т пральною машиною, в якій знаходилося взуття потерпілої.

Згідно протоколу огляду від 01.05.2022 старшим слідчим СВ ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_47 , за участі понятих ОСОБА_48 та ОСОБА_49 , було проведено огляд потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої в АДРЕСА_2 , яка перебуваючи в кабінеті №18 СВ ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, добровільно видала належну їй нижню білизну, зокрема труси синього кольору, на яких на передній частині наявний малюнок у вигляді сніжинки, білого кольору, які на момент огляду були одягнені на ній. До протоколу долучено ілюстровану таблицю, із зображенням вилучених жіночих трусів.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.05.2022, старший слідчий СВ ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_50 , 01.05.2022, о 18:09, в АДРЕСА_1 в межах кримінального провадження №0000113 від 01.05.2022, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно висновку експерта №36 у неповнолітньої ОСОБА_7 на дату проведення судово медичної експертизи (01.05.2022) мали місце тілесні ушкодження у вигляді одного синця в верхньому відділі шиї з внутрішньо-шкіряними крововиливами на його тілі, синця на правій щоці, двох синців на внутрішній поверхні лівого стегна на межі верхньої та середньої третини, одного синця на внутрішній поверхні правого стегна в нижній частині верхньої третини, одного синця жовтого кольору на згинальній поверхні лівого передпліччя та трьох синців на спині. Виходячи з характеру на локалізації зазначених синців, можна припустити, що синець на шиї міг утворитися внаслідок давлючої дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, яким міг бути і палець руки людини. Синець на щоці міг утворитися внаслідок дії тупого твердого предмета. Синці на внутрішніх поверхнях стегон могли утворитися внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, при цьому можливість утворення даних синців від дії пальців рук людини при спробі насильницького розведення стегон руками - не виключається. Синці на спині могли утворитися внаслідок давлячої дії твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею (можливо і пальців рік людини). Всі вищевказані синці, за винятком синця на розгинальній поверхні лівого передпліччя, могли утворитися не більше ніж за 3 доби о моменту проведення експертизи. Отже, можливість їх утворення під час події на які посилається підекспертна особа - не виключається. Синець на розгинальній поверхні лівого передпліччя міг утворитися внаслідок дії тупого твердого предмета за 3-7 діб до дати та часу проведення експертизи. За ступенем важкості кожний з синців окремо відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я. Синці на внутрішніх поверхнях стегон можуть вважатися характерними для насильницького статевого акту за локалізацією. Цілісність дівочої перетинки у неповнолітньої ОСОБА_7 порушена. Характер розриву та його локалізація свідчать про те, що даний розрив міг виникнути незадовго до проведення експертизи, в тому числі в зазначеній підекспертною особою термін. Механізм утворення даного розриву - дія тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею. Такими предметами могли бути: статевий член в напруженому (ерегованому) стані, палець руки людини тощо.

При судово-імунологічній експертизі в об`єктах з вмістом піхви н/л ОСОБА_7 сперматозоїди не виявлені, що однак не виключає можливості скоєння з нею статевого акта незадовго до проведення експертизи.

Після дослідження висновку експерта №36 було задоволено клопотання захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 про допит експерта.

Так, допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_51 , повідомив суд, що працює завідувачем відділення судово-медичної експертизи та вказав. що йому необхідно було провести експертизу неповнолітньої ОСОБА_7 . Для проведення експертизи йому надавалася лише підекспертна особа та точно не може сказати, які саме з документів, посвідчували її особу. Під час проведення експертизи спілкувався з підекспертною особою. Перед експертом стояло питання чи був насильницький статевий акт. На момент проведення експертизи діяли правила встановлення ступеня важкості тілесних ушкоджень та правила проведення експертиз внаслідок статевих злочинів, якими експерт і керувався під час проведення експертизи. П.2 і 4 висновку складалися на підставі того, що він бачив під час огляду підекспертної особи. Ніколи його висновки не грунтуються на поясненнях підекспертної особи, експерт сам дивиться що є і від чого могло утворитися. Давність утворення тілесних ушкоджень встановлюється по певних характеристиках, в тому числі по кольору, встановлюється до 3 днів, тому що на певних анатомічних областях виникає жовтизна, що дає можливість встановити. Щодо цілісності дівочої перетинки. експерт вказав, що досить не часто так буває, що людина, яка постраждала від статевого злочину при якому було порушено цілісність дівочої перетинки попадає на експертизу так швидко, а саме в першу добу чи в перших 12 год.. До висновку про порушення цілісності дівочої перетинки незадовго до проведення експертизи тому що надрив дівочої перетинки кровоточив, це були свіжі пошкодження створені в період від 12 до 24 год. до проведення експертизи. Також, експерт вказав, що після повторних травматичних дій надрив дівочої перетинки може кровоточити повторно. Наявність у підекспертної особи місячних ніяким чином не пов`язано з цілісністю дівочої перетинки у потерпілої, загоєнням надриву, так як має різну природу.

Згідно висновку експерта №37 у ОСОБА_4 на дату проведення судово-медичної експертизи будь яких тілесних ушкоджень не виявлено. Зовнішні статеві органи ОСОБА_4 розвинуті у відповідності до статі та віку. Будь яких аномалій в розвитку зовнішніх статевих органів, які б могли перешкоджати скоєнню ним статевого акту - не виявлено. При судово-імунологічній експертизі об`єктів з головки статевого члена ОСОБА_4 клітин піхвового епітелію та крові не виявлено, що не заперечує можливості скоєння ним статевого акту незадовго до проведення експертизи.

Згідно висновку експерта №1078 при судово-медичній експертизі крові громадянина ОСОБА_4 , 1988 року народження, методом газово рідинної хромотографії виявлено етиловий спирт у концентрації 1,4%о. Наявність метилового спирту, а також пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

Згідно висновку експерта № 59 при дослідженні піднігтьового вмісту правої руки підозрюваного ОСОБА_4 встановлена дуже слабка реакція наявності крові людини, групова належність якої не встановлена, можливо, в зв`язку з надзвичайно малою її кількістю. Статева належність цієї крові не встановлена в зв`язку з надзвичайно малою кількістю клітинних елементів крові (лейкоцитів) та відсутністю в їх ядрах статево-спецефічних ознак. Крім того, в мікропрепаратах нігтьових зрізах проглядаються епітеліальні клітини людини, при визначенні групової належності яких був виявлено антиген А, що може визначати А (ІІ) групу крові ізосерологічної системи АВО. Статева належність цих епітеліальних клітин не встановлена в зв`язку з відсутністю серед них епітеліальних клітин зі збереженими і придатними для цитологічного дослідження ядрами. Піхвове походження цих епітеліальних клітин не встановлено в зв`язку з відсутністю в їх цитоплазмі цитохімічних та цитоморфологічних ознак.

Згідно висновку експерта №60 при дослідженні піднігтьового вмісту лівої руки підозрюваного ОСОБА_4 наявності крові не встановлено. Знайдені епітеліальні клітини людини при визначенні групової належності яких був виявлений антиген А, що може визначати А(ІІ) групу крові ізосерологічної системи АВО. Статева належність цих епітеліальних клітин не встановлена в зв`язку з відсутністю серед них епітеліальних клітин зі збереженими і придатними для цитологічного дослідження ядрами. Піхвове походження цих епітеліальних клітин не встановлено в зв`язку з відсутністю в їх цитоплазмі цитохімічних та цитоморфологічних ознак. Таким чином, враховуючи отримані результати та групову характеристику осіб, що проходять по справі, походження епіталіальних клітин в піднігтьовому вмісті лівої руки підозрюваного ОСОБА_4 може бути від будь якої однієї чи кількох осіб з групою крові А (ІІ) ізосерологічної системи АВО, в тому числі як від самого підозрюваного ОСОБА_4 , так і від потерпілої ОСОБА_7 не виключається.

Також, судом було досліджені характеризуючі дані на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 не погодився із висунутим його підзахисному обвинуваченням, свою позицію виклав письмово та просив долучити до матеріалів справи.

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Правова позиція Європейського суду з прав людини щодо цього відображена, зокрема, у п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Допитавши неповнолітню потерпілу, свідків, судового експерта, дослідивши висновки судових експертиз та інші письмові докази, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору взаємозв`язку та достатності для ухвалення даного вироку, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині поза розумним сумнівом.

Щодо доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_4 не знав та не міг припускати чи усвідомлювати, що потерпіла ОСОБА_52 є неповнолітньою, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» №5 від 30.05.2008, малолітніми потерпілими від зґвалтування або насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом є особи, яким на момент злочину не виповнилось 14 років. Кримінальна відповідальність за вчинення зґвалтування неповнолітньої чи малолітньої особи або насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом щодо такої особи настає лише за умови, якщо винна особа усвідомлювала (достовірно знала чи припускала), що вчиняє такі дії щодо неповнолітньої або малолітньої особи, а так само, коли вона повинна була і могла це усвідомлювати.

В даному випадку обвинувачений міг усвідомлювати, що потерпіла є неповнолітньою особою, оскільки сам безпосередньо поїхав з нею на зустріч до її неповнолітнього друга ОСОБА_53 , якого він знав особисто. Він був присутнім під час їх розмови. Сам в судовому засіданні акцентував увагу на тому, що розмова потерпілої з ОСОБА_24 базувалася на тому, що він є найкращим другом її хлопця, з яким вона напередодні посварилася, тобто обвинувачений міг припускати, що потерпіла є неповнолітньою, так як спілкувалася з неповнолітніми особами. Крім того, в с.Війтівку, потерпіла разом з обвинуваченим приїхала до своєї неповнолітньої на той час подружки ОСОБА_34 .. Також, надаючи покази, потерпіла вказала, що під час самого насильницького статевого акту вона неодноразово просила обвинуваченого не чіпати її, говорила про те що раніше не жила статевим життям.

Про те, що ОСОБА_7 станом на 01.05.2022 не досягла повнолітня і це було достеменно відомо обвинуваченим, свідчать і результати судово-медичної експертизи неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , про що складено висновок експерта № 36, відповідно до якого цілісність дівочої перетинки у неповнолітньої ОСОБА_7 порушена. Характер розриву та його локалізація свідчать про те, що даний розрив міг виникнути незадовго до проведення експертизи.

Кваліфікуючі ознаки, пов`язані з віком потерпілої особи, інкримінуються винному не лише тоді коли він знав або допускав, що вчиняє насильницький статевий акт з неповнолітньою особою, а й у тому разі, коли він міг і повинен це передбачити.

На думку суду, в даному випадку обвинувачений міг передбачити, що потерпіла є неповнолітньою осбою, тому підстав перекваліфіковувати дії обвинуваченого в суду немає.

Зазначений висновок суду узгоджується з позицією колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яка зазначена у постанові від 10 жовтня 2022 року (Справа № 684/289/20 Провадження № 51-1232 км 22).

Що стосується показів свідка ОСОБА_32 , про те, що на вигляд потерпілій було 18-19 років слід відмітити, що такі жодним чином не підтверджують того, що обвинувачений не міг передбачити, що потерпіла є неповнолітньою особою, оскільки свідок був лише водієм таксі та особисто з потерпілою не спілкувався.

Щодо тверджень сторони захисту про недоведеність вини ОСОБА_4 за вказаним формулюванням обвинувачення за ст. 152 КК України, а саме щодо вчинення згвалтування суд зазначає наступне.

Так, за змістом статті 152 КК України зґвалтуванням є вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №5 «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи», зґвалтуванням є статеві зносини між особами різної статті всупереч або з ігноруванням волі потерпілої особи із застосуванням зокрема, фізичного насильства та погрози застосування такого насильства.

Відповідно до п. 3 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №5, фізичним насильством слід вважати умисний зовнішній негативний вплив на організм потерпілої особи або на її фізичну свободу, вчинений з метою подолання чи попередження опору потерпілої особи або приведення її у безпорадний стан. Такий вплив може виражатись у нанесенні ударів, побоїв, заподіянні тілесних ушкоджень, здавлюванні дихальних шляхів, триманні рук або ніг, обмеженні або позбавлені особистої волі, тощо.

ОСОБА_4 в якості фізичного насилля застосовував до потерпілої утримання її тіла в лежачому положенні застосовуючи фізичну силу, що узгоджується з наданими в судовому засіданні показами потерпілої та висновком експерта №36, в якому деталізовано описано локалізацію синців та час їх утворення.

Згідно з приписами пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про злочини проти свободи та статевої недоторканості особистості», зґвалтування вважається закінченим злочином з моменту початку статевих зносин, при цьому не має значення, чи закінчила винна особа статевий акт у фізіологічному розумінні.

Та обставина, що у висновку експерта №37 біологічні сліди ОСОБА_4 при досліджені статевих органів ОСОБА_7 не були виявлені, жодним чином не спростовує винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, оскільки фізіологічне закінчення статевого акту виходить за межі об`єктивної сторони його складу, а показання потерпілої, які вона надавала в судовому засіданні прямо стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення і безпосередньо стосуються фактів, що мали місце 01.05.2022, пов`язані з вчиненням дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди ОСОБА_7 (зґвалтування), вчинене щодо неповнолітньої особи, тобто часом, місцем, способом та іншими обставинами кримінального правопорушення, мотивом вчинення тощо.

Що стосується показів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , про те, що на момент, коли вони зайшли до будинку ОСОБА_4 він був на ліжку з ОСОБА_7 , лише після їх появи встав та на той момент був одягнутий у штани пояснюється тим, що як повідомив свідок ОСОБА_12 коли вони заходили з ОСОБА_40 та ОСОБА_39 до домоволодіння ОСОБА_4 вони його звали, що відповідно міг почути обвинувачений та припинити насильницькі дії, при цьому встигнути підтягнути штани, які він згідно показів потерпілої, повністю не знімав. Крім того, ОСОБА_4 в своїх показах зазначав про наявність у нього собаки, яка могла почати гавкати на сторонніх осіб, які зайшли до нього на подвір`я, чим також насторожити його та спонукати припинити насильницькі дії.

Щодо тверджень сторони захисту про те, що потерпіла надаючи свої покази плуталася в них, міняла їх та в кожному з випадків повідомляла, що не пам`ятає чи було проникнення та лише після позапроцесуальних запитань прокурора, які містили відповідь, вона надавала потрібні обвинуваченню відповіді, на думку суду не заслуговують на увагу, оскільки якісь обставини потерпіла не могла розуміти через свій психологічний стан та вік. З її показів та висновку експерта вбачається, що вона раніше статевим життям не жила, тому не могла до кінця розуміти, що з нею відбувається. Слід прийняти до уваги і той факт, що вказані події відбувалися насильницьким шляхом, проти її волі, до кінця розуміти, що з нею відбувається потерпіла не могла, тому цілком логічно, що даючи свої покази вона плуталась та через відсутність досвіду статевого життя розуміти було проникнення, яким чином та куди саме. Загалом покази потерпілої, підтверджують кваліфікуючі ознаки злочину, інкримінованого ОСОБА_4 та в поєднанні з іншими письмовими доказами, показами свідків дають можливість розуміти, які саме події мали місце та за яких обставин.

Щодо тверджень сторони захисту про те, що свідок ОСОБА_42 , не повідомив суд про причину сварки ОСОБА_7 з його другом, так як розуміє, що у випадку повідомлення, про те, що його друг мав сексуальні стосунки з неповнолітньою його друга буде притягнуто до кримінальної відповідальності, суд розцінює такі твердження як такі, що є нічим іншим як власна версія подій, з метою уникнення обвинуваченим відповідальності за скоєне.

Щодо тверджень сторони захисту про те, що свідок ОСОБА_12 надаючи свої покази повідомив про те, що за день до подій потерпіла посварилася зі своїм хлопцем Женьою, з яким в неї були сексуальні стосунки, що він зрозумів з її телефонної розмови, яку вона вела з позиченого телефону, суд також не приймає їх до уваги, оскільки грунтуються лише на припущеннях. Під час судового розгляду та допиту означеного свідка, сторона захисту не задавала йому уточнюючі питання, зокрема, покази про хлопця на ім`я ОСОБА_54 не збігається з показами свідка ОСОБА_53 , в яких він називав ім`я хлопця потерпілої ОСОБА_36 , проте сторона захисту якщо вважала це таким, що має істотне значення для судового розгляду могла задати свідку запитання, однак не зробила це. Крім того, якщо така розмова здійснювалася на телефон свідка ОСОБА_55 , який як він сказав фіксував всі розмови автоматично, ні обвинуваченим ні його захисником не з`ясовувалося чи є такий запис розмови на момент судового розгляду справи.

Щодо тверджень сторони захисту з приводу суперечливості показів свідка ОСОБА_11 в частині того, що вона повідомляла про те, що потерпіла не вживала алкоголь та те, що її покази є показами з чужих слів, суд зазначає наступне.

Так, суд дійсно погоджується, з стороною захисту, що покази ОСОБА_11 про те, що потерпіла не вживала алкоголь слід оцінювати критично так як сама потерпіла не заперечувала факт вживання нею алкоголю, проте, вказані покази свідка ніяким чином не впливають на обставини, які мають значення для кваліфікації інкримінованого злочину.

Щодо тверджень сторони захисту про те, що висновок експерта ОСОБА_56 та його пояснення в суді не є беззаперечним доказом вини ОСОБА_4 у чиненні злочину та взагалі доказом, що в ОСОБА_7 були статеві зносини саме з обвинуваченим, оскільки висновок експерта не містить визначення точного моменту статевого акту та з пояснень експерта зрозуміло, що він не міг бути за добу до обстеження. Враховуючи те, що обстеження відбулося в день події, то пояснення експерта узгоджується з показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_57 стосовно того, що напередодні подій в ОСОБА_7 була сварка з її хлопцем ОСОБА_58 , через те, що він перестав з нею спілкуватися після статевого акту. Також, експерт на питання захисту відповів, що час кровотечі внаслідок дефлорації може бути індивідуальним в залежності від особи, зокрема може бути довшим у випадку, якщо підекспертна особа хвора на гемофілію. Такі індивідуальні особливості підекспертної особи експертом не перевірялися та не досліджувалися, особиста медична документація ОСОБА_7 експертом не витребовувалася та не досліджувалася, що викликає сумніви у версії обвинувачення, які мають тлумачитися на користь обвинуваченого. Крім того, на питання захисту експерт повідомив, що якщо дефлорація відбулася за незначний час до подій та кровотеча вже припинилася. коли статеві органи піддавалися фізичному впливу навіть не пов`язаному з сексуальним насильством така кровотеча могла відновитися. Така версія також може мати місце у випадку, якщо статевий акт в потерпілої був за декілька днів до події, але внаслідок боротьби на ліжку та дій ОСОБА_4 не пов`язаних з проникненням в її статеві органи, кровотеча могла відновитися.

Суд відхиляє вказані доводи, виходячи з наступного.

Під час дослідження висновку експерта №36, в суду не виникає сумнівів в його належності та допустимості як доказу, який підтверджує вину обвинуваченого. Вказаний висновок складений компетентним експертом, який додатково під час його допиту повідомив чим він керувався під час проведення експертизи, надав чіткі, послідовні відповіді на всі поставленні перед ним запитання сторін. Суд вважає, ті обставини на які посилається сторона захисту, як на підставу вважати даний висновок не беззаперечним доказом вини ОСОБА_4 не заслуговують на увагу. Висновок експерта містить всі необхідні відомості, які мають в ньому міститися. Якщо ж сторона захисту вважає висновок не повним, то в своїх запереченнях мала б вказати, що саме у висновку експерта не вказано з посиланням на нормативно правовий акт. Всі твердження захисника обвинуваченого, зводяться лише до припущень, які належними доказами не підверджуються.

Слід відзначити, що позиція обвинуваченого в частині пояснення тим, що ніяких протиправних дій щодо потерпілої він не вчиняв та те, що незнав про її вік є неспроможною, такою, що не відповідає характеру та наявності тілесних ушкоджень потерпілої, і взагалі нічим не підтверджується, а, навпаки, спростовується сукупністю досліджених в ході судового розгляду доказів, якими в повному обсязі вичерпно підтверджено висновки слідства щодо фактичних обставин кримінального правопорушення та правильності його правової кваліфікації. Крім того, обвинувачений надаючи свої покази заперечував взагалі факт гвалтування ОСОБА_7 , потім наголошував на тому, що незнав скільки її років, на думку суду вказані покази обвинуваченого взаємовиключають один одного, вказаними діями він лише намагається уникнути відповідальності за скоєне, так як розуміє, що інкримінований йому злочин є особливо тяжким та санкція статті передбачає суворе покарання.

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Допитавши неповнолітню потерпілу, свідків, судового експерта, дослідивши висновки судових експертиз та інші письмові докази, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору взаємозв`язку та достатності для ухвалення даного вироку, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині поза розумним сумнівом.

Також, суд ухвалюючи даний вирок, приймає до уваги надані стороною обвинувачення ухвали слідчих суддів, протоколи слідчих, спрямовані на виконання вказаних ухвал, оскільки дані докази містять інформативний характер, підтверджують належність інших доказів та законність їх здобуття, однак вважає за можливе не вдаватися до їх аналізу, оскільки дані докази не містять даних про доведення чи спростування вини обвинуваченого.

Протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 152 КК України, як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло іншої особи, з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування) вчинене відносно неповнолітньої особи.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, згідно яких, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс /StevenWillcox/ та Скот Харфорд /ScottHurford/ проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених ним санкцій, виходячи із принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, згідно зі ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, враховує наслідки та обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, розлучений, за місцем проживання характеризується негативно,

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно статті 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно положень ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Наведені обставини у своїй сукупності, свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого, а також про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його тривалої ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженим за вчинене кримінальне правопорушення до покарання у вигляді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.3 ст.152 КК України, оскільки суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст.ст. 69, 75,76 КК України.

При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного.

Судом також встановлено, що обвинувачений у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_4 , 01.05.2022 року був затриманий, що підтверджується відповідним протоколом, та перебуває під вартою, а тому суд вважає за необхідне в силу ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 01.05.2022 до набрання вироком законної сили, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Крім того, суд, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, з метою попередження ризику переховування обвинуваченого, вважає, що запобіжний захід щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін та продовжити строк даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, однак на строк, який не може перевищувати 60 днів з дня ухвалення вироку.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до статті 100 КПК України.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з моменту його затримання, а саме з 01.05.2022 року до набуття вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 15329,67 грн. (п`ятнадцять тисяч триста двадцять дев`ять грн. шістдесят сім коп.) витрат на залучення експертів.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 02.05.2022 року на пару кросівок чорного кольору з білими, зеленими та рожевими вставками, а також нижню білизну (труси) синього кольору, які належать ОСОБА_7 , штани синього кольору, спідню білизну (труси) синього кольору, які належать ОСОБА_4 .

Речові докази:

- кросівки чорного кольору з білими, зеленими та рожевими вставками, а також нижню білизну (труси) синього кольору, які належать ОСОБА_7 повернути їй як власниці;

- штани синього кольору, спідню білизну (труси) синього кольору, які належать ОСОБА_4 , повернути йому, як власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Бершадський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1