ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2232/23
Провадження № 1-кс/362/440/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

дізнавача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженогопрокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000204 від 17.04.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

18.04.2023 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання дізнавача СД відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна в ході проведення огляду місця події 17.04.2023 року на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 , виданого 14.05.2012 року ДАІ ГУМВС в м. Києві.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що СД ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000204 від 17.04.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим слідство встановлено, що 17.04.2023 року до ЧЧ ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від поліцейського СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ОСОБА_7 про те, що 17.04.2023 року близько 11 год. 10 хв. за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Кулібаба, пров. Першотравневий було зупинено автомобіль марки "ЗАЗ" н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив посвідчення водія на своє ім?я з явними ознаками підробки.

17.04.2023 року в ході огляду місця події, а саме частини узбіччя дороги, розташованої навпроти домоволодіння № 16 по вул. Зоряна в с. Кулібаба, Обухівського району Київської області на якій знаходився автомобіль марки «ЗАЗ» н.з. НОМЕР_3 , білого кольору, а поряд з ним водій вказаного транспортного засобу, гр.-н ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно видав посвідчення водія на своє ім`я серії НОМЕР_1 , виданого 14.05.2012 року ДАІ ГУМВС в м. Києві, яке було поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» за №WAR0072184 та опечатано належним чином та вилучено до відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області для проведення дослідження.

В присутності понятих, ОСОБА_6 пояснив що дане посвідчення водія на його ім`я він 03.04.2023 року перебуваючи за місцем свого проживання, замовив на сайті «ТСЦ онлайн 24/7» через мобільний додаток «Телеграм», яке в подальшому 11.04.2023 отримав на відділенні «Нової пошти», розташованого в м. Покров, вул. Гагаріна, 2.

Метою накладення арешту на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 , виданого 14.05.2012 року ДАІ ГУМВС в м. Києві є необхідність у збереженні вказаного майна як речового доказу. (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Дізнавачем в клопотанні вказано, що з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, в частині вилучення та збереження речових доказів на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Дізнавач в судовому засіданні клопотання підтримала з викладених в ньому підстав та просила його задовольнити.

Власник майнаОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань до суду не направив (а.с.26).

Заслухавши дізнавача, вивчивши матеріали клопотання, кримінальне провадження № 0000204 від 17.04.2023 року, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СД ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000204 від 17.04.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа (а.с. 4).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 17.04.2023 року складений дізнавачем СД відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області капітаном поліції ОСОБА_4 місця огляду являється, частини узбіччя дороги, розташованої навпроти домоволодіння № 16 по вул. Зоряна в с. Кулібаба, Обухівського району Київської області на якій знаходився автомобіль марки «ЗАЗ» н.з. НОМЕР_3 , білого кольору, а поряд з ним водій вказаного транспортного засобу, гр.-н ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно видав посвідчення водія на своє ім`я серії НОМЕР_1 , виданого 14.05.2012 року ДАІ ГУМВС в м. Києві, яке було поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» за №WAR0072184 та опечатано належним чином та вилучено до відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області для проведення дослідження (а.с.7-10).

Постановою дізнавача СД відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітан ОСОБА_4 від 17 квітня 2023 року посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 , виданого 14.05.2012 року ДАІ ГУМВС в м. Києві визнано речовими доказами (а.с.11-12).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч. 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вилучене майно, а саме посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 , виданого 14.05.2012 року ДАІ ГУМВС в м. Києві - цілком відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а отже обґрунтовано мають правовий статус речових доказів, а також з урахуванням санкції ч.4 ст. 358 КК України, а тому на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для накладання арешту на тимчасово вилучене майно в ході проведеного 17.04.2023 року огляду місця події, з метою забезпечення збереження їх як речових доказів.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках слідчого при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженогопрокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000204 від 17.04.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно вході проведення огляду місця події 17.04.2023 року на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 , виданого 14.05.2012 року ДАІ ГУМВС в м. Києві, із забороною користування та розпорядження даним майном, з метою отримання доказів щодо вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали оголошено 25.04.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_8