В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" серпня 2023 р. місто Сокаль

Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вилкове, Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 із середньою освітою, не одружений, українець, громадянин України, раніше не судимий, колишній інспектор прикордонної служби 2 категорії - оператор першої секції протитанкових ракетних комплексів протитанкового відділення прикордонної застави вогневої підтримки відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_5 , у військовому званні «старший солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 18.01.2023 № 23-ОС старший солдат ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини, призначений на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - оператора першої секції протитанкових ракетних комплексів протитанкового відділення прикордонної застави вогневої підтримки відділу прикордонної служби № 1 ІНФОРМАЦІЯ_4 та вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Будучи військовослужбовцем за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_4 старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом - Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 16.02.2023 № 23-ВВ старшому солдату ОСОБА_5 надано відпустку тривалістю 10 діб, з 18.02.2023 з наданням 4 діб на дорогу, згідно з яким старший солдат ОСОБА_4 , по завершенню відпустки, повинен був приступити до виконання своїх службових обов`язків 04.03.2023.

Втім, 04.03.2023 старший солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, у воєнний стан, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного начальника не з`явився вчасно без поважних причин на службу з відпустки до розташування ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_3 та в період час з 04.03.2023 по 15.03.2023 був відсутній на службі без поважних причин і не виконував свої службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд.

15.03.2023 старший солдат ОСОБА_4 повернувся до розташування ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_3 та приступив до виконання своїх службових обов`язків.

У період часу з 04.03.2023 по 15.03.2023 старший солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами місця служби приховував. Під час незаконного перебування за межами місця служби старший солдат ОСОБА_4 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Таким чином він вчинив кримінальне правопорушення на підставі ч. 5 ст. 407 КК України, нез`явлення вчасно без поважних причин на службу з відпустки, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснив, що дійсно 04 березня 2023р. він після відпустки не з`явився без поважних причин на службу у прикордонній службі у АДРЕСА_4 про те 15 березня 2023р. він повернувся на роботу.

У вчиненому щиро розкаюється просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувавчений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз"яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст349 КПК України.

Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.407 ч.5 КК України, оскільки він здійснив кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, нез`явлення вчасно без поважних причин на службу з відпустки, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом"якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

За таких обставин, суд, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 та обставини вчинення даного правопорушення, вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових правопорушень, застосовування до нього міри покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4

визнати винним по ст.407 ч.5 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1