Справа № 932/6640/22
Провадження № 1-кс/932/1528/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 із клопотанням в рамках кримінального провадження № 0001612 від 09.09.2022 року, в якому просить винести ухвалу про скасування арешту, накладеного на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та про скасування заборони Міністерству юстиції України, і територіальним органам та всім суб`єктам державної реєстрації прав, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування зазначеного клопотання адвокат зазначає, що на підставі відповідної угоди захищає права та законні інтереси ОСОБА_4 , який є власником квартири АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 3-1593, яке видане 12.01.2008 року Першою Дніпровською нотаріальною конторою.

В провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 знаходилося кримінальне провадження № 0001612 від 09.09.2022 щодо можливих шахрайських дій невстановлених осіб щодо вказаної вище квартири.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 у справі № 952/6640/22 від 22 листопада 2022р. на вказану вище квартиру був накладений арешт.

Постановою слідчого СВ ДРУП ГУНІ в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 13.04.2023 року кримінальне провадження № 0001612 було закрито за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України через відсутність в діях згаданих вище осіб ознак кримінального правопорушення.

На даний час досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001612 закрите.

Метою арешту було збереження речових доказів, але на цей час потреба у зазначеному заході забезпечення кримінального провадження відпала.

Заявник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, про розгляд клопотання за його відсутності, викладене в клопотанні підтримує та просить його задовольнити.

Слідчий суддя дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи заяви, дійшов до наступного.

Статтею 1 Кримінально процесуального кодексу України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Статтею 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Положеннями п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Дніпровським РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001612 від 09.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 932/6640/22 від 22.11.2022 року в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001612 від 09.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України накладено арешт на нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ 020), з позбавленням права її відчуження, розпорядження, користування.

Постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 17.04.2023 року кримінальне провадження № 0001612 було закрито через відсутність в діях згаданих вище осіб ознак кримінального правопорушення.

Відповідно до ухвали про арешт майна метою застосовування такого заходу забезпечення кримінального провадження було збереження речових доказів та проведення відповідних експертиз.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно із ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що із клопотанням про скасування арешту майна, окрім сторони кримінального провадження, а саме підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, може звернутися інший власник або володілець такого майна.

З цього приводу слідчий суддя звертає увагу на те, що право власності на транспортний засіб виникає з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.

Відповідно до частини першої статті 328, частини четвертої статті 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Так, у справах "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.

Згідно зі ст. ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року р справі № 727/2878/19 (провадження № 14-516цс19), було зроблено висновок про те, що у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Таким чином, оскільки кримінальне провадження № 0001612 закрито 17.04.2023 року, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки арешт накладався з метою забезпечення збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, яке постановою слідчого закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, потреба у збереженні накладеного арешту на вказане вище майно відпала. Подальший арешт майна за відсутності передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання своєї власності, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, а тому слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про скасування арешту та заборони.

В той же час, слідчий суддя не вирішує питання щодо повернення органом досудового розслідування у користування законному володільцю арештованого майна, оскільки скасування арешту майна і є підставою для повернення такого майна особі після набрання ухвалою суду законної сили.

Керуючись ст. ст. 107, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Арешт накладений в рамках кримінального провадження, внесеного 09.09.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0001612 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 932/6640/22 від 22.11.2022 року на нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ 020), з позбавленням права її відчуження, розпорядження та заборону у вигляді вчинення будь-яких реєстраційних дії - скасувати.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1