Справа № 529/515/23
Провадження № 1-кп/529/182/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області кримінальне провадження № 0000233 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Барабаші Диканського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, пенсіонера, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

09 березня 2023 року близько 08 год. 00 хв. по автодорозі Диканька - Решетилівка, між населеними пунктами смт Диканька Полтавського району Полтавської області та с. Василівка Полтавського району Полтавської області, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки ЗАЗ, модель Daewoo T13110, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, внаслідок чого з`їхав у кювет та допустив перекидання автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирка цього автомобіля ОСОБА_5 отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки: переломів передніх відрізків 2-5-го ребер справа з розвитком правобічного травматичного гемопневмотораксу, забою правої легені, травматичного пульмоніту, забою серця, закритого перелому крила правої лопатки; хребетної спинномозкової травми: закритого компресійного перелому тіла L1 (I-го поперекового) хребця з помірним зміщенням уламків в спинномозковий канал, без неврологічного дефіциту.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторін кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності. При цьому вказав, що 09 березня 2023 року близько 08 години по автодорозі Диканька - Решетилівка, між населеними пунктами смт Диканька Полтавського району Полтавської області та с. Василівка Полтавського району Полтавської області, він керував автомобілем марки ЗАЗ, модель Daewoo T13110, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Разом з ним в автомобілі як пасажирка їхала його дружина ОСОБА_5 . У вказаному місці на автодорозі великі ями, погане асфальтне покриття і у зв`язку із цим автомобіль занесло, він не зміг впоратися з керуванням, через що автомобіль з`їхав у кювет і перекинувся. Внаслідок ДТП його дружина ОСОБА_5 отримала тяжкі тілесні ушкодження. Обвинувачений зазначив, що він повністю згодний з пред`явленим йому обвинуваченням та у повному обсязі визнає пред`явлений до нього цивільний позов. ОСОБА_4 вказав, що він щиро розкаюється у вчиненому та просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про проведення судового засідання у справі за її відсутності за станом здоров`я.

Прокурор ОСОБА_3 вказала, що в судовому засіданні було достеменно встановлено, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Враховуючи щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, прокурор просила призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки та звільнити його від відбування покарання з випробуванням із визначеним судом терміном іспитового строку. Прокурор також просила задовольнити у повному обсязі цивільний позов, пред`явлений до обвинуваченого в інтересах КП "Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради".

Представник цивільного позивача КП "Полтавська обласна клінічна лікарня імені М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради" в судове засідання не з`явився, від цього медичного закладу до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, не заперечував фактичні обставини кримінального провадження, правильно розуміє та усвідомлює зміст обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, а також те, що обставини кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 за фактом порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, іншими учасниками судового провадження не оспорюються, після роз`яснення обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу цього обвинуваченого, досудової доповіді органу пробації, з визнанням недоцільності дослідження інших доказів, що стосуються обвинувачення.

Суд пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд враховує щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно з ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

За змістом статтей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, наслідки його вчинення, відсутність претензій з боку потерпілої, бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяву розкриттю злочину. Також суд враховує висновки досудової доповіді, наданої уповноваженим органом пробації, відповідно до яких виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі та не становитиме високої небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб).

Враховуючи викладене, загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєні кримінальні правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Вирішення питання щодо цивільного позову.

Прокурором в інтересах КП "Полтавська обласна клінічна лікарня імені М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради" було пред`явлено до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування витрат, затрачених на стаціонарне лікування особи, що потерпіла від злочину, у розмірі 16 778,29 грн.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала цивільний позов та просила його задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Цивільний позивач КП "Полтавська обласна клінічна лікарня імені М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради" надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав цивільний позов у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення.

Відповідно до частин 1, 3 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Враховуючи те, що в ході судового розгляду кримінального провадження було підтверджено, що внаслідок вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, потерпілій ОСОБА_5 було завдано тяжкі тілесні ушкодження, у зв`язку із чим потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні у КП "Полтавська обласна клінічна лікарня імені М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради", на лікування якої витрачено кошти з державного бюджету, розмір яких підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав цивільний позов у повному обсязі, суд дійшов висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь КП "Полтавська обласна клінічна лікарня імені М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради" 16 778,29 грн у рахунок відшкодування витрат, затрачених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 .

Щодо вимоги у цивільному позові про стягнення з ОСОБА_4 судового збору в дохід держави за подання цивільного позову у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звільнений від сплати такого судового збору, суд дійшов такого висновку.

У правовому висновку, викладеному в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 187/291/17, провадження № 51-274км17, зазначено, що при вирішенні у межах кримінального провадження цивільного позову стягнення судового збору з обвинуваченого (засудженого), який несе цивільну відповідальність, не допускається, адже таке стягнення суперечить закріпленим у статтях 2, 7, 9 КПК України завданням кримінального провадження, засаді законності, не відповідає приписам ч. 5 ст. 128, статей 118, 119, 370 цього Кодексу та істотно порушує гарантоване особі право на розгляд справи щодо неї з додержанням вимог зазначеного провадження, передбачених указаним Кодексом.

Керуючись вказаними вище нормами КПК України та правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 187/291/17, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 судового збору в дохід держави за подання цивільного позову у кримінальному провадженні.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Виходячи з того, що по справі були понесені витрати на проведення судових автотехнічних експертиз та судової транспортно-трасологічної експертизи у загальному розмірі 19 873,52 грн, то відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України ці витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України необхідно скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17.03.2023.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 50, 65, 66, 67, ч. 2 ст. 286 КК України, ст. 100, ч. 2 ст. 124, ст. ст. 128, 174, 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця свого проживання чи роботи.

Цивільний позов, пред`явлений прокурором в інтересах Комунального підприємства "Полтавська обласна клінічна лікарня імені М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради" про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 витрат, затрачених на стаціонарне лікування особи, що потерпіла від злочину, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства "Полтавська обласна клінічна лікарня імені М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради", , місцезнаходження: м. Полтава, вул. Шевченка, 23, ІВАN: НОМЕР_2 в АТ КБ "ПриватБанк", МФО 305299, 16 778 (шістнадцять тисяч сімсот сімдесят вісім) грн 29 коп у рахунок відшкодування витрат, затрачених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на проведення судових автотехнічних експертиз та судової транспортно-трасологічної експертизи у загальному розмірі 19 873 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят три) грн 52 коп.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17 березня 2023 року арешт автомобіля марки ЗАЗ, модель DAEWOO Т13110, тип легковий седан, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , колір зелений, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого 26.12.2006 Зіньківським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС в Полтавській області, належить ОСОБА_4 .

Речовий доказ у вигляді автомобіля марки ЗАЗ, модель DAEWOO Т13110, тип легковий седан, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , колір зелений, який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (місцезнаходження: Полтавська область, смт Диканька, вул. Газовиків, 1), - повернути власнику ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду, за виключенням тих обставин, що не були досліджені в судовому засіданні, може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1