1Справа № 335/5419/23 1-кс/335/1587/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000970 від 19 червня 2023 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Приморськ, Приморського району, Запорізької області, який має вищу освіту, офіційно працевлаштований на посаді головного навідника мінометної батареї у ВЧ: НОМЕР_1 , в званні молодшого сержанта, розлучений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що СВ ВП №1 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000970 від 19.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у червні 2023 року, але не пізніше 19 червня 2023 року, більш точний час встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , під час виконання своїх службових обов`язків, перебуваючи у зоні бойових дій у Запорізькій області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання боєприпасів без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно, шляхом привласнення знайденого, придбав бойову ручну наступально осколкову гранату РГД-5 з бойовим ударно-дистанційним запалом УЗРГМ-2, бойову ручну кумулятивну гранату РКГ-3ЕМ (без запалу), реактивний сигнальний патрон, з метою подальшого незаконного зберігання взяв вказаний предмет з собою.

Після цього, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне носіння та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим слідством час та день, у червні 2023 року, але не пізніше 19 червня 2023 року, зберігаючи вищезазначені боєприпаси при собі, переніс їх до свого тимчасового місця проживання, а саме до квартири АДРЕСА_3 , та поклав на полицю в одній із кімнат зазначеної квартири, де, вподальшому, незаконно зберігав, до моменту вилучення працівниками поліції 19 червня 2023 року.

20.06.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як до теперішнього часу не встановлено місцезнаходження знаряддя злочину; незаконно впливати на свідків чи потерпілих у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також на тяжкість і обставини кримінального правопорушення, зазначаючи про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні, просив визначити максимальний розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Вважає, що обставини вчиненого кримінального правопорушення свідчать про високий ступінь суспільної небезпеки підозрюваного. Посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, наполягав на наявності ризиків, про які зазначено у клопотанні. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечував, вважає клопотання необгрунтованим. Наполягав на недоведеності ризиків, зазначених у клопотанні, та вважає, що посилання на тяжкість кримінального правопорушення є недостатнім для застосування найсуворішого запобіжного заходу. Просив врахувати наявність у підозрюваного на утриманні трьох малолітніх дітей та його позитивну характеристику, а також те, що він є військовослужбовцем, та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього за місцем його проживання у квартирі, яка належить його братові.

Підозрюваний у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити. Суду пояснив, що він є військовослужбовцем, ніс службу у зоні бойових дій. На даний час знаходиться на лікуванні, з 26.05.2023 року по 26.07.2023 року на реабілітації. Мешкає у квартирі, яка належить його брату, зі своєю сім`ю не проживає з 2019 року, проте приймає активну участь у вихованні дітей, які мешкають у м. Запоріжжі. Зазначив, що не має наміру перешкоджати досудовому розслідуванню.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000970 від 19.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

19.06.2023 року, о 15 годині 52 хвилини, ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.06.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих до нього матеріалах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, який раніше не засуджений, на даний час має постійне місце проживання, розлучений, має трьох малолітніх дітей, є військовослужбовцем, а також слідчий суддя враховує вік підозрюваного, стан його здоров`я, відсутність даних про міцність його соціальних зв`язків, надану захисником характеристику з місця служби.

З огляду на обставини та тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 , та передбачений Законом вид покарання за його вчинення у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, на переконання слідчого судді, повністю підтверджуються ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено прокурором у судовому засіданні, та які не спростовані стороною захисту.

Так, Європейський суд з прав людини наголошує, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії" Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість та обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином та відноситься до кримінальних правопорушень проти громадської безпеки.

Надані слідчому судді матеріали кримінального провадження і встановлені в ході розгляду клопотання обставини вчиненого кримінального правопорушення дають підстави для висновку про високий рівень його суспільної небезпеки.

Доводи прокурора щодо наявності ризику переховування підозрюваного, заслуговують на увагу, та в ході розгляду клопотання не спростовані стороною захисту.

Крім того, слідчий суддя враховує обсяг та вид вилученого в ході досудового розслідування майна, яке підлягає дослідженню шляхом проведення ряду експертиз, та наведені прокурором дані про те, що в рамках досудового розслідування не встановлено всіх обставин, що мають значення кримінального провадження, всіх об`єктів кримінального правопорушення, що зумовлює ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відсутність на початковій стадії досудового розслідування повних даних про коло усіх свідків, а також потреба у проведенні слідчих дій обґрунтовує наявність ризику впливу на таких осіб з боку підозрюваного. В тому числі, прокурором обгрунтовано ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним, з огляду на специфіку його роботи військовослужбовця, який має доступ до боєприпасів, зброї та вибухівки.

Доводи сторони захисту щодо заперечень на клопотання та міцності соціальних зв`язків підозрюваного не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання слідчого. Та стороною захисту не спростовано наявності встановлених в ході розгляду клопотання вищезазначених ризиків.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України" крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

За встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що тяжкість покарання, передбачена Законом за вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, у сукупності з обставинами його вчинення та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також його особи, обґрунтовують доводи органу досудового розслідування щодо підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, про застосування якого подано дане клопотання.

В силу встановлених в ході розгляду клопотання обставин, на переконання слідчого судді, поведінка підозрюваного під час досудового розслідування може бути забезпечена належним чином шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наведених органом досудового розслідування даних про обставини кримінального правопорушення, об`єкту посягання, ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення й усвідомлення її підозрюваним.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із видів яких є запобіжні заходи.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено, обґрунтованих даних щодо неможливості утримання підозрюваного в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я матеріали справи не містять та в судовому засіданні не наведено.

Стороною захисту суду не наведено об`єктивних даних щодо міцності соціальних зв`язків підозрюваного, та доводи про можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу є непереконливими.

В ході розгляду клопотання слідчому судді не було надано об`єктивних даних щодо постійного місця проживання підозрюваного. Встановлено, що проживання підозрюваного у належній його брату квартирі є тимчасовим на час проходження підозрюваним лікування, який вподальшому мав продовжити військову службу. Крім того, на підтвердження можливості дотримання підозрюваним умов домашнього арешту у вказаній квартирі стороною захисту не було підтверджено згоди власника житла на перебування ОСОБА_5 у такому житлі під цілодобовим домашнім арештом та забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

Встановлені слідчим суддею обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також з метою запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

На підставі встановлених в ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя враховує характер та обставини кримінального правопорушення, предмет посягання, ступінь небезпеки кримінального правопорушення для суспільства, а також соціальне становище підозрюваного та його майновий стан.

Виходячи з вимог ст. ст. 178, 182 КПК України, з урахуванням положення Закону України „Про державний бюджет України на 2023 рік" щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2023 року складає 2 684 гривень, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Під час розгляду клопотання не встановлено обставин, які б могли свідчити про непомірність визначеного розміру застави для підозрюваного.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне, у зв`язку із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання - з 19.06.2023 року, та, відповідно до ст. 197 КПК України, слідчий суддя визначає строк дії даної ухвали до 17.08.2023 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 205, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.08.2023 року включно, який обчислювати з 19.06.2023 року.

Встановити заставу - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за наступними реквізитами: Отримувач - ТУ ДСА в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за ; Номер розрахунку (IBAN): UA0001205; Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172 (при призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу (застава, вартість частки майна тощо); ПІБ особи, за яку вноситься застава, або сторін по цивільній справі; номер справи (провадження); суд у якому розглядається справа) призначення платежу - застава ОСОБА_5 .

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення - негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити строк дії даної ухвали до 17.08.2023 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1