Справа № 369/9561/22
Провадження № 1-кп/369/1328/23
В И Р О К

іменем України

17.05.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000818 від 11 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілки Чорнобильського району Київської області, українця, громадянина України, який має середню технічну освіту, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України визнається таким, що судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

09 вересня 2022 року приблизно о 20:00 год., ОСОБА_5 , проходячи повз лісосмугу, яка знаходиться неподалік с. Мощун Бучанського району Київської області, за координатами 50.5491624, 30.3331792, на землі знайшов обріз гвинтівки зразка 1891/30 рр. (системи Мосіна), номерні позначки не проглядаються, калібру 7, 62х54 мм. В цей час, у ОСОБА_5 , який достовірно розумів про те, що даний обріз гвинтівки зразка 1891/30 рр. (системи Мосіна), номерні позначки не проглядаються, калібру 7, 62х54 мм належить до нестандартної нарізної вогнепальної зброї, виник умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу.

Одразу після цього, ОСОБА_5 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, достовірно знаючи про те, що вказана вище гвинтівка відноситься до нестандартної нарізної вогнепальної зброї, поводження з яким здійснюється за наявності відповідного на те дозволу, без передбаченого законом дозволу, тобто всупереч вимогам постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за № 2471-ХХІІ «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 за № 622, для власного використання всупереч передбаченому вище законом порядку придбав, шляхом знахідки обріз гвинтівки зразка 1891/30 рр. ( системи Мосіна), номерні позначки не проглядаються, калібру 7, 62х54 мм, та почав їх незаконне зберігання.

Одразу після цього, ОСОБА_5 з незаконно придбаними за вищевказаних обставин гвинтівкою, утримуючи її при собі, без передбаченого законом дозволу незаконно переніс їх за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив їх незаконно зберігати.

У подальшому, 10 вересня 2022 в період часу з 21:48 год. по 22:10 год. під час проведення огляду місця події, а саме на вільно доступній ділянки місцевості поблизу будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , з внутрішнього кармана куртки самостійно, добровільно видав працівникам поліції предмет схожий на обріз гвинтівки зразка 1891/30 рр. (системи Мосіна), номерні позначки не проглядаються, калібру 7, 62х54 мм, який в подальшому було вилучено та поміщено до спеціального пакету № SUD 4016362 TA.

Згідно висновку експерта, вилучений у ОСОБА_5 та наданий на дослідження обріз гвинтівки зразка 1891/30 рр. (системи Мосіна), номерні позначки не проглядаються, калібру 7, 62х54 мм, належить до нестандартної нарізної вогнепальної зброї.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 змінив обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України в частині часу вчинення кримінального правопорушення, а саме часу придбання гвинтівки обвинуваченим ОСОБА_5 , як пояснив прокурор, у зв`язку з технічною помилкою, вказавши, що таке придбання мало місце 09 вересня 2022 року. Відповідно обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено, що він буде захищатися в судовому засіданні від нового обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та пояснив, що за вказаних в обвинувальному акті обставин дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення, а саме 09 вересня 2022 року, коли був на рибалці знайшов гвинтівку, приніс її до себе додому, де в подальшому зберігав.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судових дебатах та під час проголошення останнього слова щиро розкаявся у вчиненому, просив суд його суворо не карати, оскільки висновки він для себе зробив, при цьому не заперечував проти думку прокурора стосовно міри покарання, яку останній просив.

Прокурор в судових дебатах просив визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та звільнити від відбування покарання з іспитовим строком з випробуванням тривалістю 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України та покласти на обвинуваченого судові витрати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Беручи до уваги що обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, вислухавши останнє слово обвинуваченого, суд дійшов такого висновку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме: у придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який одружений, офіційно не працює, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває, в силу ст. 89 КК України визнається таким, що судимості не має, а також відсутність шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та вчинення кримінального правопорушення вперше, оскільки з огляду на положення ст. 89 КК України обвинувачений визнається таким, що судимості не має.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, що дорівнює її мінімальному розміру.

Разом з тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим на підставі ст. 75 КК України звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому та є домірним скоєному.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, запобіжний захід не застосовувався.

Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Арешт накладений ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13 вересня 2022 року на тимчасово вилучений 10 вересня 2022 року предмет, ззовні схожий на обріз гвинтівки «Мосіна», що поміщено до спеціального пакета SUD4016362, 6 предметів, ззовні схожих на патрони, які поміщено до спеціального пакету №FPS5004605, що належить ОСОБА_5 скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 338, 369, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у дохід держави 1 510 (одну тисячу п`ятсот десять) грн 24 (двадцять чотири) к. процесуальних витрат на залучення експерта.

Арешт накладений ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13 вересня 2022 року на тимчасово вилучений 10 вересня 2022 року предмет, ззовні схожий на обріз гвинтівки «Мосіна», що поміщено до спеціального пакета SUD4016362, 6 предметів, ззовні схожих на патрони, які поміщено до спеціального пакету №FPS5004605, що належить ОСОБА_5 скасувати.

Речові докази: обріз гвинтівки «Мосіна», що поміщено до спеціального пакета SUD4016362, 6 предметів, ззовні схожих на патрони, які поміщено до спеціального пакету №FPS5004605, які зберігаються у кімнаті речових доказів ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київської області передати уповноваженим органам МВС України для подальшої передачі на потреби Збройних Сил України.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1