Справа № 643/4658/23
Провадження № 1-кп/643/386/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001409 від 28.04.2023 за обвинуваченням

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває вищезазначений обвинувальний акт у кримінальному провадженні.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14-20 год. 26.06.2023.

В підготовчому судовому засіданні по справі 14.06.2023 прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, зазначивши, що в письмовому клопотанні про продовження міри запобіжного заходу помилково зазначено про продовження запобіжного заходу, а не про обрання. Вважав можливим призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив щодо заявленого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу. Зазначив, що вважає за необхідне змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання, має місце реєстрації в Чернігівській області та на час подій зазначених в обвинувальному акті він мешкав у м. Харкові.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 підтримав позицію обвинуваченого, вважав можливим змінити запобіжний захід, оскільки прокурором не доведені ризики

Обвинувачений та захисник не заперечували щодо призначення обвинувального акта до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_6 подав клопотання про розгляд кримінального провадження без його участі.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження прийшов до наступного.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Московському районному суду м. Харкова.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також і мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 , строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого ухилитися від суду, продовжувати вчиняти інші кримінальне правопорушення.

Судом вивчалась особа ОСОБА_5 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення проти власності, який відповідно до вимог ст. 12 КПК України є тяжким злочином, у обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки та офіційні джерела доходу, розлучений, неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, по справі судовий розгляд не розпочато, тому суд приходить до висновку, що стосовно обвинуваченого необхідно обрати вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

З моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Беручи до уваги те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дані про особу обвинуваченого, серйозність пред`явленого обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватими у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд не знаходить підстав для обрання іншого запобіжного заходу.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не встановлено.

Крім цього, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а доводи обвинуваченого та захисту не знайшли свого підтвердження у суді.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 314, 315, 331, 371, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до відкритого судового розгляду в приміщенні Московського районного суду м. Харкова на 22.06.2023 на 14-30 годин.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників процесу.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою).

Клопотання прокурора - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 12.08.2023 - включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити до державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1