У Х В А Л А

02 серпня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001152 від 07.06.2023 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває вказане кримінальне провадження.

02.08.2023 року в судовому засіданні прокурором подано письмове клопотання про продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, оскільки обраний раніше запобіжний захід закінчується. При цьому, на думку прокурора, наразі продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків в цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Позиції учасників судового засідання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, просив його задовольнити. В разі задоволення клопотання просив визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, в мінімальному розмірі, передбаченому ст. 182 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу заперечив, так як його підзахисний не набув статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні. Надав для приєднання до матеріалів клопотання медичну документацію ОСОБА_4 , відомості з мережі «Інтернет» щодо реєстрації ОСОБА_4 як фізичної особи- підприємця.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, пояснив суду, що вказані у клопотанні прокурора ризики являються неіснуючими.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, даний злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, щодо ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підставою обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і відомості щодо особистості ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

З пояснень сторони обвинувачення вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відомості щодо особистості обвинуваченого. Аналогічні посилання як підставу застосування запобіжного заходу, наведено прокурором і у клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак, на думку суду, останній, діючи як суд встановлений законом для розгляду справи по суті, не має право на стадії підготовчого розгляду вирішувати такі питання - як обґрунтованість підозри чи вагомість доказів. Дані категорії можуть були лише предметом оцінки слідчого судді на стадії досудового розслідування. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що суддя не може приймати участь в розгляді справи як такий, що вже надав відповідні висновки, щодо доказів в порядку ст. 94 КПК України, та обґрунтованості підозри, що межує з доведенням винуватості. Тим більше, ці висновки також ґрунтуються і на загальних засадах кримінального провадження, визначених положеннями статей 17, 22, 23, 26 КПК України.

Тож суд, оцінуючи клопотання прокурора, бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку судом, встановленим законом, було надано відповідні висновки - наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжких (ч. 4 ст. 185 КК України) злочинів, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Суд, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи що докази по кримінальному провадженню в повному обсязі не зібрано, вважає, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою дачі, зміни ними показань на його користь, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Оскільки ОСОБА_4 під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сталі відомі анкетні дані потерпілого та свідка, він, перебуваючи на свободі буде мати можливість незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому провадженні з метою зміни ними показань у ході судового розгляду кримінального провадження. Вказане в сукупності свідчить про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, суспільно-небезпечні наслідки такого кримінального правопорушення, а також те, що в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ст.126-1 КК України (єдиний унікальний номер судової справи: 308/7873/23, кримінальне провадження № 0000870), суд приходить до переконання про продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Крім того, суд ґрунтує свої твердження на підставі сукупного аналізу як і обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, так і зазначених відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом обвинуваченого до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, що може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі. Застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки є неможливим з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, що не забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків.

Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені при розгляді клопотання ризики, з урахуванням особистих характеристик обвинуваченого, суд приходить висновку, що відносно ОСОБА_4 слід продовжити винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Наявність у підозрюваного певних медичних діагнозів, реєстрація останнього як фізичної особи - підприємця не можуть підставами для відмови в задоволенні клопотання прокурора, оскільки не спростовують висновки суду про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому суд в цілому вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу.

Даних щодо неможливості тримання ОСОБА_4 в умовах ізоляції від суспільства за станом здоров`я суду не надано.

При цьому, суд звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для обвинуваченого ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Таким чином, за наведених вище обставин, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: до 30.09.2023 року включно.

Відомості, які враховуються судом при визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 розміру застави.

За приписами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких.

Відповідно до п. 2 абзацу 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на відсутність достеменних даних щодо майнового стану обвинуваченого, враховуючи специфіку даного кримінального правопорушення, беручи до уваги встановлені в судовому засіданні ризики, покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання останнього винним у вчиненні злочину, суд приходить до переконання про необхідність застосування застави у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку обвинуваченого під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків у випадку її внесення.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до суду на його першу вимогу; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає (Закарпатська область, м. Ужгород), без дозволу суду; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінального провадження; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України та затверджений процесуальним прокурором.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

Угоди про визнання винуватості не укладались.

Кримінальне провадження підсудне Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області.

Обвинувачений отримав обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що підтверджується розписками наявними в матеріалах справи.

З врахуванням викладеного, вважаю, що є достатні підстави для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 201, 309, 314, 315, 316 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_8 - задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: до 30 вересня 2023 року (включно).

Визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680,00 грн.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом, вимогою та визначеною періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає ( АДРЕСА_1 ) без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду закордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків визначити до 30.09.2023 року.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта та доданих до нього документів у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001152 від 07.06.2023 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України на 10 год. 50 хв. 02.08.2023 року.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1