Провадження № 11-сс/4823/195/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 травня 2023 року,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 травня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_6 та змінено запобіжний захід у виді застави на тримання під вартою на строк до 01.07.2023 року включно у межах строку досудового розслідування стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Козелець, Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, судимість не знята та не погашена у встановлений законом порядку,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Звернуто заставу у розмірі 105 720 гривень 00 коп., визначену ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду від 16.03.2018 року, як міра запобіжного заходу ОСОБА_8 , в дохід держави та зараховано її до спеціального фонду Державного бюджету України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підозрюваний ОСОБА_8 не виконував обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду від 16.03.2018, а саме, він не з`являвся за викликом до слідчого без поважних причин та не повідомляв про причини своєї відсутності, порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу у виді застави обов`язки, зокрема, покинув місце свого проживання та місце його знаходження упродовж тривалого часу було невідоме, раніше судимий, тому дійшов висновку про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Адвокат підозрюваного ОСОБА_7 , не погодившись з ухвалою слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її в повному обсязі та застосувати до ОСОБА_8 інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Вказує, що прокурором не доведено і не надано будь-яких доказів того, що перебуваючи на волі, підзахисний переховувався від органу досудового розслідування. Звертає увагу, що ОСОБА_8 за час досудового розслідування слідчим не викликався, жодних повідомлень не отримував, не переховувався від органів слідства, постійно працював, виховував дитину. Вказує на неправомірну відмову стороні захисту у задоволенні клопотання про конфіденційну зустріч з клієнтом, чим порушено право на захист та принципи здійснення адвокатської діяльності.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, підозрюваного та захисника, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги з викладених в ній підстав, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення з огляду на таке.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Мета застосування запобіжних заходів передбачена ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З положення ст. 178 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у постанові 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний також оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутацію підозрюваного, наявність судимостей, спосіб життя, поведінку під час провадження у справі; дослідити відомості, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків та не займатиметься злочинною діяльністю.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділенням відділення поліції №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000272 від 05.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

15 березня 2018 року о 08:10 год ОСОБА_8 затримано відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (фактичний час затримання 4 год 00 хв.).

15 березня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Колегія суддів констатує, що слідчим суддею встановлена наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати, або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а отже, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя цілком вірно з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу дійшов висновку про необхідність застосування до нього саме такого запобіжного заходу. При цьому, в повній мірі були дотримані вимоги ст.178 та ст. 194 КПК України, врахувавши вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, те, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, який не має сталих соціальних зв`язків, не працює та не навчається, підтримує зв`язки з раніше судимими особами, посередньо характеризується за місцем реєстрації, раніше неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, який не виконав обов`язки, що були на нього покладені ухвалою слідчого судді від 16.03.2018, а саме, прибувати на виклики до слідчого СВ Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, не відлучатись із місця проживання без дозволу слідчого або прокурора, повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Окрім цього, слідчий суддя цілком обґрунтовано врахував і те, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою в цьому випадку є найбільш доцільним, а інші запобіжні заходи, з урахуванням вище вказаних підстав, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та уникнути ризиків, вказаних у ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. А така підозра, як уже зазначалося вище, є достатньо обґрунтованою.

На основі аналізу зібраних матеріалів, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду, що докази і обставини, на які посилався прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а підозра у скоєнні кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Наведені в апеляційній скарзі адвоката доводи про те, що ОСОБА_8 слідчим не викликався та жодним чином не порушував покладені на нього обов`язки, були предметом перевірки і розгляду судом першої інстанції, спростовуються матеріалами справи і підстав для їх задоволення апеляційним судом також не встановлено. Як видно з матеріалів провадження, 03.05.2018 співмешканці ОСОБА_8 - ОСОБА_9 було вручено повістку про виклик останнього до слідчого на 05.05.2018 на 10:00 год, (а.п. 34), однак ОСОБА_8 за викликом слідчого не з`явився без поважних причин та не повідомив про причини свого неприбуття. Зі слів ОСОБА_9 їй невідомо місце перебування ОСОБА_8 та сусіди за місцем проживання ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 , його бачили близько місяця тому. Прокурором було надано документи, з яких слідує, що ОСОБА_8 після звільнення його зі слідчого ізолятора, тимчасово покидав територію України.

Твердження у скарзі щодо порушення права на захист, а саме щодо неправомірної відмови стороні захисту у задоволенні клопотання про конфіденційну зустріч з клієнтом, оскільки прокурором в судовому засіданні надані докази про те, що захисникові не заборонялось мати конфіденційну зустріч з його підзахисним.

Апеляційна скарга захисника не містить доводів, які б вказували на незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення. Так, в ухвалі слідчого судді наведені належні та достатні мотиви, що підтверджують необхідність та доцільність тримання підозрюваного під вартою, усі висновки суду логічно побудовані та витікають із наявних у матеріалах кримінального провадження доказів.

Даних, які б унеможливлювали тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, надані матеріали провадження не містять.

Отже, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 та звернення застави в дохід держави.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді справи в суді, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 травня 2023 року, якою змінено запобіжний захід у виді застави на тримання під вартою у межах строку досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4