Справа № 461/4444/23
Провадження № 1-кс/461/2982/23
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

02.06.2023 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою освітою, працюючого водієм ТзОВ «Галицька Свіжина», невійськовозобов`язаного за станом здоров`я, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 23.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

в с т а н о в и в :

старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим виконуючим обов`язки прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , у якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб та утримувати у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Клопотання обґрунтовує тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000001 від 23.03.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

31.05.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, складено 01.06.2023 та цього ж дня вручено ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.03.2023 ОСОБА_8 звернувся до невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи, з метою з`ясування обставин можливості перетину державного кордону України, під час дії воєнного стану на території України, до країн Європейського Союзу у власних потребах. В ході спілкування із невстановленою досудовим розслідуванням особою за допомогою мобільного додатку «WhatsApp» ОСОБА_8 було повідомлено, що послуги щодо організації перетину державного кордону України будуть становити 5800 доларів США. Крім цього, для перетину державного кордону України необхідне посвідчення водія вартість виготовлення якого становить 400 доларів США.

В подальшому, невстановлена особа 22.03.2023 близько 15:34 год. в ході спілкування із ОСОБА_8 вказала перелік документів, які необхідно останньому підготувати для успішного перетину кордону. Вказані документи ОСОБА_8 повинен був переслати невстановленій досудовим розслідуванням особі в електронному форматі на месенджер «WhatsApp», для подальшого проведення оформлення особи ОСОБА_8 у відповідних реєстрах військової адміністрації, з метою отримання дозволу для перетину державного кордону України на час дії воєнного стану, при цьому надав усні гарантії виконання зазначених зобов`язань.

Після чого, невстановлена досудовим розслідуванням особа організувала зустріч між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , яка відбулась 31.05.2023 близько 17:10 год., на АЗС «ANP», що розташована за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська 222/2, під час якої у ОСОБА_5 , виник спільний з невстановленою особою умисел на організацію переправлення особи через держаний кордон України до країн Європейського Союзу. При цьому невстановлена досудовим розслідуванням особа та ОСОБА_5 добре розуміючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, та постанови КМ України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється.

В ході зазначеної вище зустрічі між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , останній реалізовуючи спільний з невстановленою досудовим розслідуванням особою злочинний умисел на сприяння в організації переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України з корисливих мотивів повідомив йому, що він обізнаний про мету та бажання перетнути останнім державний кордон України, відповідно він посприяє йому у цьому, шляхом надання порад та вказівок у перетині державного кордону України та забезпечить оформлення особи ОСОБА_8 у відповідних реєстрах військової адміністрації, з метою отримання дозволу для перетину державного кордону України на час дії воєнного стану, також допоможе з виготовленням посвідчення водія, при цьому надав усні гарантії виконання зазначених зобов`язань. Крім цього, повідомив, що послуги щодо організації перетину державного кордону України будуть становити 6200 доларів США.

Після цього, ОСОБА_5 діючи згідно попередньої домовленості з іншими на даний час невстановленими особами, 31.05.2023 близько 17:25 год. перебуваючи в автомобілі марки «Volkswagen Golf»д.н.з. НОМЕР_1 на АЗС «ANP», що розташована за адресою: м.Львів, вул. Кульпарківська 222/2, надав вказівку ОСОБА_8 щоб останній поклав грошові кошти в сумі 6200 доларів США, (що згідно довідки НБУ станом на 31.05.2023 становить 226 672 грн.) на переднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля, на що ОСОБА_8 погодився та виконав його вказівку. В подальшому протиправна діяльність ОСОБА_5 була припинена правоохоронними органами, а грошові кошти в сумі 6200 доларів США вилучено.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 - ч. 3 ст. 332 КК України: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, що вчинено за попередньою змовою групою осіб та з корисливих мотивів.

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження, а саме:

- матеріалами УСБ України у Львівській області від 23.03.2023 №9/12-396;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 24.03.2023, 30.05.2023, 01.06.2023;

- протоколом огляду, помічення та вручення грошових коштів від 31.05.2023;

- протоколом затримання особи ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину від 31.05.2023;

- протоколом освідування особи ОСОБА_5 від 31.05.2023;

- протоколом обшуку автомобіля від 31.05.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 31.05.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 31.05.2023;

- іншими матеріалами кримінального провадження №0000001.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного злочину, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

З метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність обрання до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , є тяжким, у разі доведення вини ОСОБА_5 може бути призначено покарання у виді позбавлення волі терміном до дев`яти років, без альтернативи призначення більш м`якого покарання, та останній, будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі у Республіці Польща, куди мав намір переправити незаконно ОСОБА_8 . Разом з цим, ОСОБА_5 , володіючи документами для виїзду за кордон, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Окрім того, слід взяти до уваги, що згідно обставин справи ОСОБА_5 мав намір забезпечити незаконне переправлення через державний кордон ОСОБА_8 , відтак, у разі необхідності може вжити дієвих заходів задля особистого незаконного перетину державного кордону.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення, перевіряється можлива причетність ОСОБА_5 до незаконної переправки інших осіб призовного віку через державний кордон за межі України та виготовлення відповідних документів з даного приводу). Окрім того, під час обшуку автомобіля та затримання ОСОБА_5 , у останнього не виявлено документів, які останній зобов`язувався надати ОСОБА_8 для забезпечення безперешкодного перетину останнім державного кордону.

Ураховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, останній, достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може спілкуватися з невстановленими зазначеними вище особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останньому допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні) виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, які надали та можуть у подальшому надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства, з метою зміни або відмови їх від показів.

Відтак, обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, призведе до забезпечення, в тому числі ОСОБА_5 , конспірації злочинної діяльності шляхом надання порад та вказівок стосовно завуальованого спілкування в телефонних розмовах з використанням маршрутизаторів (інтернет роутерів) та месенджерів на базі соціальних мереж, які неможливо відслідкувати гласними засобами контролю. Про вказаний факт свідчать неодноразові факти спілкування останнього саме за допомогою інтернет месенджерів із іншими невстановленими співучасниками з метою конспірації своїх дій.

Зухвалість вищевказаного кримінального правопорушення свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним діяння, обставини вчинення якого на даний час встановлюються органом досудового розслідування, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином), зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення).

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється), полягає в тому, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, та досягнення мети вчинення злочину, у якому підозрюється - задля вирішення питання щодо можливості перетину ОСОБА_8 державного кордону попри наявні обмеження під час дії воєнного стану. Ураховуючи те, що зазначений вище злочин вчинявся ОСОБА_5 з корисливих мотивів, метою яких було неправомірне одержання грошових коштів з метою досягнення бажаної мети, слід прийти до висновку, що обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, призведе до вчинення останнім інших кримінальних правопорушень, пов`язаних із організацією незаконного перетину осіб через державний кордон з метою одержання від останніх грошової винагороди за вчинення таких дій.

Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами, зокрема шляхом підкупу, впливати на свідків та заявника у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України;

- підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення (злочин), за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, тож тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У даному кримінальному провадженні, при визначенні розміру застави, слід врахувати, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , набуло значного суспільного резонансу, оскільки відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених умисно та з корисливих мотивів, сумою одержаної матеріальної вигоди в розмірі 226 672 грн., та пов`язано із незаконним переправлення осіб призовного віку чоловічої статі у період дії воєнного стану під час загальної мобілізації через державний кордон за межі України, що підриває обороноздатність України.

За таких обставин, на думку органу досудового розслідування, у разі визначення застави, ОСОБА_5 необхідно визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України.

Ураховуючи викладене вище, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , тому, останньому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, просить клопотання задоволити.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні його доводам, викладеним у клопотанні. Вказав, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення. Вважає недоведеними ризики невиконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, оскільки слідчим та прокурором не надано жодних доказів. Просила врахувати дані про особу ОСОБА_5 , а саме те, що такий має міцні соціальні зв`язки та місце проживання. Просила відмовити в задоволенні клопотання слідчого, а у разі застосування запобіжного заходу - обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а у разі обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - визначити менший розмір застави, ніж просить слідчий та прокурор, а саме у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку захисника, у разі обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою просив зменшити розмір застави.

Заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 23.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно протоколу затримання особи 31.05.2023 о 19:53 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01.06.2023 ОСОБА_5 вручено повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, який у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме:

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 23.03.2023 внесені відомості у кримінальному провадженні № 0000001 від 23.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України;

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 24.03.2023;

-протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 30.05.2023;

-протокол огляду (ідентифікації), помічення та вручення грошових коштів від 31.05.2023;

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.05.2023;

-протокол обшуку від 31.05.2023;

-додатком №1 до протоколу обшуку від 31.05.2023;

-протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 31.05.2023;

-протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 31.05.2023;

-протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 31.05.2023;

-постанову про визнання та приєднання речових доказів до матеріалів досудового розслідування від 01.06.2023;

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 01.06.2023;

-повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України;

-протокол слідчого експертименту від 01.06.2023;

-фототаблицю до протоколу слідчого експертименту від 01.06.2023,

вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_5 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованих злочинів, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані слідчому судді разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч.1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який є тяжким злочином у розумінні ст.12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а отже, з метою уникнення такої відповідальності він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що оскільки в ході досудового розслідування не вилучено всіх документів та речей, які мають доказове значення для встановлення обставин даного кримінального провадження, останній з метою приховання важливих для кримінального провадження доказів свої протиправної діяльності, може сховати, спотворити або знищити їх.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 , отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, які надали та можуть у подальшому надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства, з метою зміни або відмови їх від показів.

Ризик, передбачений п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним діяння, обставини вчинення якого на даний час встановлюються органом досудового розслідування, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином), зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення).

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, та досягнення мети вчинення злочину, у якому підозрюється - задля вирішення питання щодо можливості перетину ОСОБА_8 державного кордону попри наявні обмеження під час дії воєнного стану. Ураховуючи те, що зазначений вище злочин вчинявся ОСОБА_5 з корисливих мотивів, метою яких було неправомірне одержання грошових коштів з метою досягнення бажаної мети, слід прийти до висновку, що обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, може призвести до вчинення останнім інших кримінальних правопорушень, пов`язаних із організацією незаконного перетину осіб через державний кордон з метою одержання від останніх грошової винагороди за вчинення таких дій.

Таким чином прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного, а саме те, що підозрюваному станом на день розгляду клопотання виповнилось 38 років, раніше не судимий, неодружений, з середньою освітою, працюючий водієм ТзОВ «Галицька Свіжина», невійськовозобов`язаний за станом здоров`я, проживає з батьком 1956 р.н., сестрою та її чоловіком.

Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, та те, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

При цьому, наявність тих обставин, що підозрюваний ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки та місце проживання, раніше не судимий, не мають такого ступеню довіри, що можуть бути враховані як такі, що мають запобіжний вплив на процесуальну поведінку підозрюваного та не є, в даному випадку, безумовними підставами для застосування йому більш м`якого запобіжного заходу.

У зв`язку із наведеним клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_5 затримано о 19 год. 53 хв. 31.05.2023, а тому строк тримання під вартою слід обчислювати із вказаного моменту.

Вирішуючи питання про можливість застосування застави та її розмір слідчий суддя виходить з наступного.

За приписами ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, як приклад рішення від 22.05.2018 року у справі «Гафа проти Мальти», ЄСПЛ зазначає, що оскільки питання, яке розглядається, тобто питання тримання особи під вартою, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення.

Слідчим суддею приймаються до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що такий працюює водієм ТзОВ «Галицька Свіжина», та вважає, що необхідно визначити розмір застави у розмірі 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На погляд слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, перешкоди слідству, знищити чи приховати речові докази, впливати на свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, визначені в ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - тобто до 19.53год. 29.07.2023, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134200

/сто тридцять чотири тисячі двісті/ гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок суду №UA0000757, банк ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, одержувач ТУ ДСА України у Львівській області.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Львівський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяці, тобто до 02.08.2023:

1) прибувати до слідчого прокурора та суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими на даний час співучасниками вчинення злочину, у тому числі особою, яка організувала 31.05.2023 зустріч ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на АЗС «ANP»;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 06.06.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1