Справа № 473/2632/23
Номер провадження 1-кп/473/246/2023
УХВАЛА

Іменем України

"06" липня 2023 р. м.Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник особи, щодо якої внесено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, - адвокат ОСОБА_4 ,

законний представник ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, з клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, інвалід 3 групи, не працює, згідно ст.89 КК України не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

24.12.2022 близько 17:00 години, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 знаходились в кімнаті квартири спільного місця мешкання, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , де між ними на ґрунті конфлікту з приводу зловживання ОСОБА_7 спиртними напоями виникла сварка, під час якої у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, діючи умисно і протиправно, ОСОБА_7 схопив ОСОБА_6 за руки та силоміць повалив на ліжко, де наніс кулаком правої руки не менше 2 ударів в область обличчя, 1 удар в задню частину лівого плеча та не менше 2 ударів в область передпліч лівої та правої руки потерпілої ОСОБА_6 ..

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в ділянці лівої половини обличчя, правій лобній ділянці, правій виличній ділянці, задній поверхні лівого плеча садна в ділянці передпліч, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Оскільки при внесенні прокурором зміненого нею клопотання 26 червня 2023 року були враховані дані матеріалів провадження, які свідчить про те, що ОСОБА_7 позбавлений можливості приймати участь в судових засіданнях за станом свого здоров`я суд змінив порядок проведення судового розгляду та прийняв рішення у формі ухвали від 26 червня 2023 року проводити судовий розгляд у відсутності особи, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, так як він не може приймати участь в судовому розгляді за станом здоров`я.

В ході судового розгляду прокурор подане нею клопотання підтримала.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_7 є її сином. Психічне захворювання останній має ще з дитинства, проте останнім часом воно загострилося через вживання сином алкоголю та перенесені інсульти. Зараз ОСОБА_7 потребує стороннього догляду, майже не розмовляє та не добре пам`ятає події того дня. Зазначила, що того дня син прийшов випивши, кинув її до підвалу, а потім відчинив двері та вже в кімнаті на дивані бив її. Вона втекла до інтернату, де пробула до ранку. Та вже зранку із синцями на обличчі пішла до поліції. Зазначила, що й раніше син бив її та її матір. Вона зверталася в поліцію, проте ті ніяк не реагували. Не заперечували проти застосування стосовно ОСОБА_7 , примусових заходів медичного характеру, а саме надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку

Проти цього не заперечували й законний представник та адвокат ОСОБА_7 .

Клопотань про допит свідків сторони провадження не заявляли, тому із врахуванням таких засад кримінального провадження як змагальність (ст.22 КПК України) та диспозитивність (ст.26 КПК України) такі докази в даному провадженні судом не досліджувалися.

На підставі наданих прокурором матеріалів провадження судом встановлено, що відомості за обставинами провадження, які викладені в клопотанні, були внесені до ЄРДР 08.01.2023 року з кваліфікацією за ч.1 ст.125 КК України на підставі заяви потерпілої ОСОБА_6 від 07.01.2023 року.

Постановою дізнавача від 09.01.2023 року було призначено проведення судово-медичної експертизи та згідно із висновком №18 від 12.01.2023 року встановлено, що на основі даних судово-медичного дослідження медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_6 , 1967 р.н., та приймаючи до уваги відомі обставини справи, експерт прийшов до висновку, що у потерпілої мали місце крововиливи в ділянці лівої половини обличчя, правій лобній ділянці, правій виличній ділянці, задній поверхні лівого плеча. Садна в ділянці передпліч. Крововиливи, садна виникли від дії твердого (твердих) тупого (тупих) предмета (предметів) як з обмеженою так і необмеженою контактуючою поверхнею. Крововиливи, садна виникли до звернення в лікарню, куди звернулась 30.12.2022 р. 3гідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року пункт 2.3.5. крововиливи, садна відносяться до легких тілесних ушкоджень. На крововиливах та саднах не відобразилась поверхня травмуючого предмета (предметів), не виключається вірогідність утворення крововиливів та саден від удару (ударів) руками, ногами. Враховуючи локалізацію крововиливів та саден виключається вірогідність утворення їх внаслідок одноразового падіння з положення стоячи та ударі об тверду поверхню. Враховуючи локалізацію крововиливів та саден положення постраждалої відносно травмуючого предмета (предметів) змінювалось під час спричинення крововиливів та саден.

На підставі заяви потерпілої ОСОБА_6 від 01.02.2023 року про надання дозволу на проведення слідчого експерименту в її житлі було проведено слідчий експеримент від 01.02.203 року, про що було складено відповідний протокол з фототаблицями. Під час цієї слідчої дії потерпіла в присутності судово-медичного експерта розповіла та відтворила обставини спричинення їй легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

На підставі постанови дізнавача від 03.05.2023 року було призначено проведення судово-психіатричної експертизи та згідно з висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №102 від 09.05.2023 року було встановлено, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому кримінальне діяння, страждав розладом особистості та поведінки внаслідок органічного ураження ЦНС з емоційно-вольовою нестійкістю і легким когнітивним порушенням. Тимчасовим розладом психічної діяльності ОСОБА_7 у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому кримінальне діяння, не страждав. За своїм психічним станом ОСОБА_7 у період часу, що відноситься до вчинення діяння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_7 страждає розладом особистості та поведінки внаслідок органічного ураження ЦНС (змішаного ґенезу: травматичного, судинного) з емоційно-вольовою нестійкістю і вираженою когнітивною дисфункцією. На даний час не може за своїм психічним станом усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 може бути рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Також у довідці КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради від 18.04.2023 року за № 1447 зазначено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , лікування у лікаря-нарколога не проходив, за медичною допомогою не звертався. Обстежувався стаціонарно в психіатричному відділенні по направленню ЦРЛ (акт Вознесенський РВК) з 24.11.2004 р. по 24.12.2004 р. Діагноз: «Наслідки органічно ураження ЦНС з синдромом фізичного інфантилізму та інтелектуальним зниженням».

Окрім того, згідно із інформацією КНП «Вознесенська багатопрофільна лікарня» від 11.01.2023 року №53/01-12 зазначено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку у лікаря нарколога не перебуває. Перебуває на обліку у психіатричному кабінеті з 13.04.1995 року. Діагноз: Розлад особистості і поведінки внаслідок органічного ураження ЦНС з емоційно-вольовою нестійкістю із зниженням інтелекту до рівня легкої розумової відсталості. Інвалід ІІ групи по психзахворюванню з 2004 року. З 2009 року - інвалід III групи по психзахворюванню. Лікувався 5-ть раз в психіатричній лікарні. Перебував у групі ТПР (тяжкі психічні розлади) з 2014 року по 2017 рік після скоєння кримінальних злочинів. Остання госпіталізація до психіатричної лікарні з 25.04.2017 року по 11.07.2017 року. Діагноз: розлад особистості і поведінки внаслідок органічного ураження ЦНС з емоційно-вольовою нестійкістю із зниженням інтелекту.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.19 КК України не підлягає покаранню особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.

Згідно з ст.92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.93 КК України до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання, застосовуються примусові заходи медичного характеру.

Згідно п.1 ч.1 та ч.2 ст.94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Суд, враховуючи доводи учасників процесу, дослідивши зібрані та надані докази, оцінивши всі обставини справи, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: 2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння та після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Досліджені в провадженні докази підтвердили вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, який підпадає під ознаки проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Факт того, що після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 захворів на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, - підтверджується висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №102 від 09.05.2023 року.

Враховуючи обставини скоєння ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, а також висновок судово-психіатричної експертизи, наявність доказів про те, що ОСОБА_7 раніше лікувався та має психічні розлади, суд вважає, що ОСОБА_7 відповідно до ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності та за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру, які зазначені у висновку судово-психіатричної експертизи №102 від 09.05.2023 року.

Враховуючи обставини вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, характер та ступінь тяжкості діяння, його суспільну небезпеку, дані про характер і тяжкість наявного у ОСОБА_7 психічного захворювання, дані про особу ОСОБА_7 , який посередньо характеризується, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має погашені судимості, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.19, 92, 93, 94 КК України, ст.ст.372, 512-513, 516 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру, а саме надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані до Миколаївського апеляційного суду області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1