ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2505/23 Справа № 192/818/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2023 року про відмову в умовно-достроковому звільненні,-

В С Т А Н О В И Л А:

02 травня 2023 року до Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 , у якому він просив звільнити його звільнити умовно-достроково відповідно до ст.81 Кримінального кодексу України (далі- КК) .

Оскаржуваною ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2023 року у задоволенні клопотання засудженому ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 не погоджується з прийнятим рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухваливши нове рішення, яким звільнити його умовно-достроково. Посилається на те, що у нього немає жодного порушення за весь строк відбуття покарання, є одне заохочення, працює в промисловій зоні в ССЦ-3 кочегаром, зауважень зі сторони адміністрації немає.Отже апелянт впевнений, що він змінився у кращій бік.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення засудженого на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні та просив апеляційний суд звільнити його умовно-достроково на невідбутний строк покарання, вислухавши прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог процесуального закону судом першої інстанції дотримано.

За матеріалами справи засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Київського районного суду міста Харкова від 02.11.2016 за ч.3 ст.187 та ст.71 КК у виді позбавлення волі на строк 11 років позбавлення волі, з конфіскацією усього особистого майна.

Початок строку 23.11.2015, кінець строку 25.12.2023.

Згідно з ч.2 ст.81 КК та роз`ясненнями, які містяться у п.2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому положеннями частини першої та третьої статті 6Кримінально- виконавчого кодексу України (далі- КВК) передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як зазначено у роз`ясненнях, що містяться у п.17 вищевказаної Постанови ПВСУ, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні поділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання…Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину…додержання ним вимог режиму.

Мотивуючи своє рішення та відмовляючи в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст.81 КК, суд першої інстанції послався на те, що відповідно до характеристики, складеної у травні 2023 року (а.с.8), ОСОБА_7 в установах виконання покарань за останньою судимістю знаходиться з 26.11.2015. За період перебування у Харківському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

У Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» знаходиться з 31 травня 2018 року. Працевлаштований на виробництві установи за власним бажанням до дільниці ССЦ-3 прибиральником.

За час відбування покарання характеризується посередньо, порушень режиму не допускав, має одне заохочення.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд, під контролем адміністрації. Самостійно виконує роботи із самообслуговування. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці, під контролем адміністрації, підтримує зв`язки з рідними. Засуджений бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «професія», прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня.

У той же час, як зауважив суд, засуджений не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користається при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Також засуджений не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціальну корисну активність в організації їх роботи.

Окрім того судом враховано, що відповідно до характеристики, наданої засудженому у лютому 2019 року, засуджений ОСОБА_7 на критику реагував агресивно, не дотримувався правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, не приділяв уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Не завжди виконував передбачені законом вимоги персоналу установи, уникав виконання робіт із самообслуговування, не бачив необхідності у самостійному їх виконанні. Уникав виконання робіт із благоустрою установи або перекладав їх виконання на інших засуджених.

За змістом характеристик, наданих засудженому у квітні 2020 року та квітні 2021 року, він не приділяв уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставився не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, безвідповідально ставився до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачав суспільної необхідності у їх виконанні.

За весь період відбування покарання до засудженого ОСОБА_7 було застосовано лише одне заохочення у квітні 2019 року.

Також суд прийняв до уваги, що 08.02.2019 комісією виправної установи засудженому ОСОБА_7 було відмовлено у застосуванні зміни умов тримання відповідно до ст.ст.100,101 Кримінально-виконавчого кодексу України як особі, що не стає на шлях виправлення.

15.05.2020 комісією установи засудженому ОСОБА_7 було відмовлено у застосуванні заміни не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст.82 Кримінального кодексу як особі, що не стала на шлях виправлення.

23.04.2021 комісією установи засудженому ОСОБА_7 було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення відповідно до ст.81 Кримінального кодексу України, як особі, що не довела свого виправлення.

Суд першої інстанції також врахував, що засуджений працевлаштований у виправній установі, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «професія», прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, та вважає, що загалом позитивні зміни у поведінці засудженого мають місце. Однак за вказаних обставин суд не може зробити висновок, що такі зміни є сталі та незворотні та що засуджений виправився. Саме по собі відбуття 3/4 строку покарання засудженим, без врахування поведінки за весь період відбування покарання, не є достатніми підставами для умовно-дострокового звільнення засудженого.

Водночас суд дав належну оцінку й стану здоров`я ОСОБА_7 , обгрнутовано зазначивши у своєму рішенні про те, що стан здоров`я засудженого не є підставою для умовно-дострокового звільнення відповідно до ст.81 КК, оскільки звільнення від відбування покарання за хворобою врегульовано ст.84 КК.

З урахування наведеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів своє виправлення, що надає можливість для застосування ст. 81 КК України.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки вони є належним чином мотивованими та ґрунтуються на сукупності досліджених доказів у справі.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2023 року є законною, мотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК, підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2023 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_8