Справа № 473/3831/23
Номер провадження1-кп/473/305/2023
ВИРОК

іменем України

"16" серпня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження №0000459 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, який не працює, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 18 січня 2023 року Вознесенським міськрайонним судом за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України, звільненого від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 3 роки,

- в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». У подальшому строк дії воєнного стану в державі неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України від 01.05.2023 року №255/2023, затвердженим Законом України від 20.05.2023 року №3058-ІХ.

16 квітня 2023 року у після обідній час, більш точний час не встановлений, в період дії на території України ввоєнного стану, ОСОБА_4 перебував на законних підставах на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій та те, що діє в період воєнного стану, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зайшов до відчиненого господарського приміщення, звідки повторно таємно викрав керамічну плитку «Вельвет» бежевого кольору розміром 250х330х7,5 мм у загальній кількості 39 штук, що становить 3,22 кв. м. вартістю 202,94 грн. за 1 кв.м. на загальну суму 653,47 грн., яка належить ОСОБА_5 . В подальшому, з викраденим майном ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки у сумі 653,47 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю і пояснив, що він проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 . На ОСОБА_6 він пішов до сараю, що знаходиться на території їх будинку, звідки, нічого не говорячи потерпілій та не питаючи її дозволу, забрав 39 штук керамічних плиток, які віддав знайомому ОСОБА_7 , отримавши за це 500 грн. В скоєному кається.

Крім особистого зізнання, вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.05.2023 року, ОСОБА_5 повідомила працівників поліції, що 04.05.2023 року з господарського приміщення, яке розташоване на території її домоволодіння, зникла керамічна плитка.

Згідно протоколу огляду предмета від 16.05.2023 року з таблицею зображень та заяви ОСОБА_7 від 16.05.2023 року, працівниками поліції біля домоволодіння АДРЕСА_2 , була оглянута керамічна плитка «Вельвет» бежевого кольору розміром 250х330х7,5 мм в кількості 39 штук, що становить 3,22 кв.м., яку добровільно видав ОСОБА_7 , зазначивши, що придбав її у ОСОБА_4 . Дана керамічна плитка визнана речовим доказом за даним кримінальним провадженням.

Згідно зберігальної розписки ОСОБА_5 від 25.05.2023 року вона отримав від працівників поліції керамічну плитку в кількості 39 штук, яка була в неї викрадена.

Згідно висновку експерта №2883/23 від 24.05.2023 року ринкова вартість 1 метру квадратного керамічної плитки «Вельвет» бежевого кольорі, розміром 250х330х7,5 мм, станом на 04.05.2023 року становила 204,94 грн.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності та допустимості не викликають

Аналізуючи викладене, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведено в повному обсязі і дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися в таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, належить кваліфікувати за ч. 4 ст.185 КК України. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст.66 КК України,є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, в обвинувальному акті прокурором не зазначено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, а саме те, що це є тяжкий злочин, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, те, що він судимий за скоєння злочинів проти власності, скоїв злочин під час іспитового строку, на який він був звільнений судом від призначеного покарання, його характеристики, думку потерпілої, яка просила суд обвинуваченого покарати суворо, висновок досудової доповіді, згідно якої відділ пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, та не знаходить підстав для застосування ст.75 КК України.

Суд вважає, що, дане покарання ґрунтується на положеннях ст. ст. 50, 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, є достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.01.2023 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, обвинувачений був звільнений від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 3 роки, у зв`язку з чим при призначенні йому покарання слід керуватись ч.1 ст.71 КК України.

Відповідно до ст..124 КПК України всі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати покарання не відбуте за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.01.2023 року, і остаточно до відбуття призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня взяття його під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 серпня 2023 року до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 260 (двісті шістдесят ) грн.

Речовий доказ керамічну плитку «Вельвет» бежевого кольору розміром 250х330х7,5 мм, у кількості 39 штук, яка передана на зберігання ОСОБА_5 , залишити їй як власнику.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя: