Справа № 302/729/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2023смт. Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Міжгір?я Закарпатської області кримінальне провадження, відомості про яке 08.08.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Велятино Хустського району Закарпатської області, одруженого, на утриманні якого перебуває одна малолітня дитини, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, на посаді - гранатометник 3 відділення охорони 1 взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «солдат» ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 409, частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 , у період з 31.05.2022 по 16.10.2022 був відсутній на військовій службі та шляхом телефонних розмов повідомляв командування ІНФОРМАЦІЯ_2 , що він відсутній на військовій службі у зв`язку із перебуванням на лікуванні і, що після завершення лікування останній надасть підтверджуючі документи.

Надалі, 17.10.2022 солдат ОСОБА_3 самостійно прибув до розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 , надавши командуванню документи щодо проходження ним лікування у різних медичних установах Закарпатської області у період з 31.05.2022 по 16.10.2022.

В той же час, за результатами перевірки поданих солдатом ОСОБА_3 документів щодо проходження ним лікування, виявлено, що у періоди з 15.06.2022 по 03.08.2022 та з 27.08.2022 по 11.09.2022 останній на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні у КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради чи в іншому медичному закладі не перебував.

Таким чином, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, перебуваючи на посаді гранатометника 3 відділення охорони 1 взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та будучи обізнаним із порядком проходження, несення внутрішньої служби, в порушення вимог статей 17, 65 Конституції України, статей 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 4. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 1, 17 Закону України «Про оборону України», діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, в умовах правового режиму воєнного стану, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасового ухилення від несення обов`язків військової служби, достовірно знаючи, що він не перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради у періоди з 15.06.2022 по 03.08.2022 та з 27.08.2022 по 11.09.2022, розуміючи, що подає підроблені документи, 17.10.2022 надав командуванню ІНФОРМАЦІЯ_2 заздалегідь підроблені на його прохання невстановленою досудовим розслідуванням особою документи, а саме: виписки про перебування на стаціонарному лікуванні у періоди з 15.06.2022 по 03.08.2022 та з 27.08.2022 по 11.09.2022 у КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, чим ввів в оману командування ІНФОРМАЦІЯ_2 про нібито існування законних підстав його відсутності на військовій службі у вказані періоди.

Крім цього, у військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, на посаді гранатометника 3 відділення охорони 1 взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 (який є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_3 ), солдата ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 15.06.2022, виник злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном (грошовими коштами ІНФОРМАЦІЯ_3 , які призначалися для виплати грошового забезпечення ОСОБА_3 , як військовослужбовцю) за періоди з 15.06.2022 по 03.08.2022 та з 27.08.2022 по 11.09.2022.

Солдат ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливою метою, усвідомлюючи протиправний характер своїх шахрайських дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою неправомірного заволодіння чужим майном - грошовими коштами ІНФОРМАЦІЯ_3 , які призначалися для виплати грошового забезпечення ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що у зв`язку з перебуванням військовослужбовця на лікуванні в лікарняних закладах такому військовослужбовцю продовжується виплата грошового забезпечення, ввів в оману командування ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомляючи неправдиві відомості про своє перебування на лікуванні у медичних закладах Закарпатської області, внаслідок чого останній продовжував отримувати грошове забезпечення від ІНФОРМАЦІЯ_3 , як військовослужбовець.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру щодо приховання неправомірного одержання грошового забезпечення, солдат ОСОБА_3 , 17.10.2022 надав командуванню ІНФОРМАЦІЯ_2 заздалегідь підроблені на його прохання невстановленою досудовим розслідуванням особою документи, а саме: виписки про перебування на стаціонарному лікуванні у періоди з 15.06.2022 по 03.08.2022 та з 27.08.2022 по 11.09.2022 у КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, чим ввів в оману командування ІНФОРМАЦІЯ_2 про нібито існування законних підстав його відсутності на військовій службі у вказані періоди та законності отримання грошового забезпечення як військовослужбовця, внаслідок чого останній безпідставно отримав грошове забезпечення за вказані періоди у розмірі 85 001,30 грн., які використав на власний розсуд

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені частиною 4 статті 409 КК України кваліфікуючими ознаками якого є: ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом підроблення документів, вчинене в умовах воєнного стану, та частиною 1 статті 190 КК України кваліфікуючими ознаками якого є: шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 КК України, відсутні.

30 березня 2023 року в м. Ужгород Закарпатської області між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , якому надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні з одного боку і підозрюваним в цьому провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, за участі адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_3 погоджується беззастережно визнати свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 409, частиною 1 статті 190 КК України. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за частиною 4 статті 409 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, за вчинення частиною 1 статті 190 КК України у виді штрафу в розмірі 2500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань, призначити остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі й на підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України та у виді штрафу в розмірі 2500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 409, частиною 1 статті 190 КК України, заявив суду, що розуміє суть обвинувачення, зазначив, що угоду уклав добровільно, не заперечував проти її затвердження.

Судом з`ясовано у ОСОБА_3 , що він цілком розуміє обставини, викладені у пунктах 1-4 частини 4 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Крім цього, судом відповідно до частини 6 статті 474 КПК України встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про визнання винуватості відповідає статті 472 КПК України та підстав для відмови у її затвердженні, передбачених частиною 7 статті 474 КПК України, судом не встановлено.

Заслухавши прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 щодо можливості затвердження угоди, суд дійшов висновку про те, що є законні підстави для ухвалення вироку, яким затвердити угоду та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Свій висновок суд обґрунтовує тим, що укладена угода не суперечить вимогам КПК України та має правильну кваліфікацію кримінальних правопорушень, умови угоди відповідають інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена між сторонами добровільно, для визнання винуватості є фактичні підстави.

ОСОБА_3 розуміє право не визнавати пред`явлене обвинувачення, наслідки затвердженої угоди у вигляді обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження, характер обвинувачення та вид покарання. Узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених загальною частиною КК України.

Відповідно до статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частиною 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В даному випадку шкода внаслідок вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України, завдана державним інтересам та ним відшкодована в повному обсязі.

Представник потерпілого подав заяву з проханням розгляду кримінального провадження без його участі, проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечує.

Отже, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, добровільно відшкодував завданий збиток, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 368-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 березня 2023 року, укладену між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , якому надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні з одного боку і підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, за участі адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 409, частиною 1 статті 190 КК України та йому призначити узгоджене сторонами покарання:

- за частиною 4 статті 409 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років;

- за частиною 1 статті 190 КК України у виді штрафу в розмірі 2500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 42500,00 грн. (сорок дві тисячі п?ятсот гривень).

На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді:

- п`яти років позбавлення волі й на підставі статті 75 КК України звільнити його від відбування покарання у виді п?яти років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку терміном два роки не вчинить нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його згідно пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- штрафу в розмірі 2500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 42 500,00 грн. (сорок дві тисячі п?ятсот гривень).

На підставі частини 3 статті 72 КК України призначені судом основні покарання за вчинені кримінальні правопорушення виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до статті 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1