УХВАЛА

31 липня 2023 року

м. Київ

справа № 679/56/22

провадження № 51 - 4547 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2023 року, якою змінено вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2022 року,

встановив:

Вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 жовтня

2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 кодексу України (далі - КК)

до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК - до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК,

за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк

5 років.

Відповідно до ст. 71 КК шляхом часткового складання покарань призначених

за даним вироком та вироком Нетішинського міського суду Хмельницької областівід 31 березня 2020 року остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2023 року вказаний вирок змінено, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі положень ст. 71 КК у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

У касаційній скарзі засуджений висуває вимогу про перегляд у касаційному порядку ухвали апеляційного суду.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів пунктів 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.

Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, проте засуджений подав касаційну скаргу без додержання вказаних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:

1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону

(ст. 412 КПК);

2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);

3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Отже, посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування такого рішення, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Зі місту касаційної скарги засудженого вбачається, що він не погоджується

з ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2023 року через невідповідність, на його думку, призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості.

Згідно з положеннями ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке би мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Проте в порушення вимог зазначеної норми засуджений не наводить у скарзі обґрунтувань невідповідності призначеного йому покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та даними про його особу, зокрема, не вказує у чому полягає явна несправедливість призначеного покарання.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Крім того, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга засудженого не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності

з положеннями ст. 436 КПК, частиною першої якої передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

З урахуванням зазначеного прохальна частина касаційної скарги не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК.

За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу засудженого, надавши строк для усунення недоліків.

Суд також роз`яснює, що відповідно до ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений має право звернутися через адміністрацію виконавчої установи до відповідного Центру з надання безоплатної правової допомоги для отримання кваліфікованої правової допомоги адвоката при виготовленні тексту касаційної скарги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2023 року, якою змінено вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 жовтня

2022 року, залишити без руху і надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3